Справа № 161/8376/25 
Провадження № 2/161/2105/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Антіпової Т.А. 
за участю секретаря судового засідання Семенової І.М. 
представника позивача - Мельник В.А.
представника третьої особи Шульгана Ф.П.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали позовної заяви Органу опіки та піклування Боратинської сільської ради в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Волинський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей та Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И В :
30.04.2025 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , 1980 року народження, та ОСОБА_6 , 1969 року народження, відносно дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Відповідач ОСОБА_5 , 1980 року народження та відповідач ОСОБА_6 , 1969 року народження, є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження: серія НОМЕР_1 від 20.09.2007 року, серія НОМЕР_2 від 12.03.2009 року, серія НОМЕР_3 від 19.11.2010 року, серія НОМЕР_4 від 24.07.2012 року, серія НОМЕР_5 від 23.08.2017 року, а також витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (додаються).
Неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 15 жовтня 2024 року перебувають на обліку в службі у справах дітей Боратинської сільської ради як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, а саме залишилися без батьківського піклування.
Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на облік не була поставлена, оскільки матір пояснила, що дитина перебуває за кордоном, про те пізніше виявилося, що дитина знаходиться в Україні із матір`ю, яка її під час обстежень переховувала. 
Сім`я ОСОБА_8 в вересні 2020 року переїхала проживати із міста Луцька в село Рованці в новозбудований двоповерховий будинок, який був подарований благодійниками за ініціативи Президента України, як багатодітній сім`ї. 
На початку повномасштабного вторгнення рф в Україну, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом із дітьми виїхали до Республіки Польща, перетворивши свій новий будинок на сміттєзвалище, розвівши у ньому тарганів та щурів.
В жовтні місяці 2024 року до Боратинської сільської ради почали надходити усні і письмові повідомлення від жителів села Рованці про вчинення неправомірних дій ОСОБА_9 , щодо своїх дітей (крики, висловлювання нецензурною лексикою), не створює належних умов проживання (розкидане сміття, пакети зі сміттям не вивозяться, наявна велика кількість паразитів). Працівниками служби у справах дітей спільно з інспектором з благоустрою 03.10.2024 року здійснено виїзд на місце проживання даної багатодітної сім`ї. Під час якого з`ясовано, що матір ОСОБА_5 разом із своїми неповнолітніми та малолітніми дітьми в серпні 2024 року повернулися з Республіки Польща, проте в будинку біля двох тижнів проживають двоє неповнолітніх та двоє малолітніх дітей разом із своєю повнолітньою сестрою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце перебування матері невідоме. Умови проживання неналежні, порушенні санітарно-гігієнічні норми, в кімнатах розкидані речі. В кухні дуже брудно, посуд не помитий, лежать пакети зі сміттям. Для дітей не створенні належні умови, в дитячих кімнатах брудно, розкидані речі, відсутня постільна білизна, неповнолітні діти не залучені до навчання. Було проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_10 , щодо створення належних умов проживання в короткі терміни та залишено повідомлення для законних представників про необхідність звернення до служби у справах дітей. 
Відвідавши сім`ю повторно 04.10.2024 року було з`ясовано, що ситуація в сім`ї не змінилася, діти і далі проживають самостійно без батьків, продукти харчування відсутні, навчанням не забезпечені, належні умови проживання для них не створені. Службою у справах дітей Боратинської сільської ради було негайно прийняте рішення про направлення ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у Волинський обласний притулок для дітей, як таких, що залишилися без батьківського піклування.
За результатами роботи стало відомо, що дана сім`я проживаючи в м. Луцьку довгий час знаходилася на обліку в службі у справах дітей Луцької міської ради, оскільки батьки неналежно виконували свої батьківські обов`язки. Працівники служби у справах дітей м. Луцька неодноразово відвідували родину, під час обстежень з`ясовувалося, що санітарно-гігієнічний стан будинку не відповідав нормам: антисанітарія, брудно, розкидані речі, неприємний запах. Згідно отриманих документів стало відомо, що 05.06.2019 року малолітня ОСОБА_11 , 2017 року народження, була виявлена на вулиці без нагляду дорослих. Зв`язатися з батьками не вдавалося більше трьох годин. 
Службою у справах дітей Боратинської сільської ради направлено листи в навчальні заклади дітей, для з`ясування виконання батьками батьківських обов`язків. Згідно отриманої відповіді, ОСОБА_4 , 2017 року народження, відвідувала навчальний заклад 6 днів, з 11.09.2024 року по 24.12.2024 року - пропуски без поважних причин. Батьки не були присутні на батьківських зборах та не подали медичних документів на дитину. Протягом жовтня - листопада 2024 року мама не відповідала на телефонні дзвінки дирекції школи, документи про причину відсутності дитини не надавала. У грудні ОСОБА_5 прийшла до школи та написала заяву, згідно якої ОСОБА_11 була переведена на сімейну форму навчання. Відповідно до листа від 25 квітня 2025 року № 113/ 01-27/102 із КЗ загальної середньої освіти «Луцька гімназія №7 Луцької міської ради», відомо що мама ОСОБА_12 абсолютно не спілкується з класоводом ні особисто, ні по телефону (хоча класовод неодноразово намагалася зв`язатися з матір`ю), а також класовод скидає домашнє завдання, про те дитина не виконує його.
Також, ОСОБА_1 , 2009 року народження, виїхавши з батьками за кордон з лютого 2022 року не контактувала з класним керівником, батьки на телефонні дзвінки і повідомлення викладача не відповідали. Підтверджуючих документів про навчання доньки за кордоном не надали. Враховуючи обставини, які склалися працівниками служби у справах дітей спільно з Волинським обласним притулком ОСОБА_1 було влаштовано на навчання у 8 клас в навчальний заклад міста Рожище. 
Стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_5 відносно дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглядався на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 28.10.2024 року. На даному засіданні була присутня ОСОБА_5 якій повторно було роз`яснено, що для повернення дітей в сім`ю, їй необхідно усунути підстави їх направлення в дитячий заклад. Вона зобов`язувалася створити належні умови для дітей, забезпечити їм здобуття повної загальної середньої освіти та проживати разом з ними. 
ОСОБА_5 , було притягнено до адміністративної відповідальності, а саме за ч.1 ст. 184 КУпАП від 11.10.2024 року, громадянина ОСОБА_6 , було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП від 19.06.2019 року.
Діти сім`ї ОСОБА_8 з 04.10.2024 року направлені до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської облдержадміністрації. Під час перебування дітей у притулку, матір ОСОБА_13 не одноразово було повідомлялося про обмежений термін перебування дітей в даному закладі, на що отримували щоразу пусті обіцянки, які фактично не мали жодного підтвердження. Перебуваючи в закладі ОСОБА_14 потребувала невідкладної госпіталізації у стаціонарне відділення, про що було повідомлено матір. Проте вона ніякого бажання, щодо сприяння в отриманні направлення у сімейного лікаря не виявила, повідомила, що хворіє та займається своїм лікуванням, в подальшому перестала виходити на зв`язок. Сімейний лікар, який за словами матері, ОСОБА_15 , є діючим надавачем послуг більше 2 років не працює у вказаному медичному закладі. За сприянням притулку для дітей та служби у справах дітей ОСОБА_14 була поміщена у медичний заклад, за період перебування на лікуванні у стаціонарному відділені жодного разу не була відвідана законними представниками.
З 01 січня 2025 року дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було переведено до Волинського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей і охоплено навчанням в ЗЗСО ліцеї - №11 міста Ковеля.
На даний час обстежуючи умови проживання в АДРЕСА_1 , з`ясовано, що за даною адресою ОСОБА_5 з малолітньою дочкою ОСОБА_4 не проживає. З рапорту патрульної поліції управління патрульної поліції у Волинській області (додається) відомо, що 14.04.2025 року на лінію – «102» о 21 год. 29 хв., надійшло повідомлення від жителів міста Луцька, що дитина, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_16 , якій 7 років хоче залізти через вікно першого поверху до квартири. 
В рапорті патрульної поліції зазначено, що прибувши на місце події, було встановлено, що по АДРЕСА_2 проживає громадянин ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , спільно із своєю сестрою ОСОБА_18 , 2017 р.н. В ході огляду квартири було встановлено, що проживання семирічної дитини відбувається в повному безпорядку та антисанітарії, а також, з`ясовано що брат на регулярні основі вживає алкогольні напої.
Мати ОСОБА_5 , офіційно не працює, 30.12.2024 року при обстежені умов проживання повідомила, що буде проживати в будинку та влаштується на роботу, створюватиме умови для повернення дітей, зазначила, що її менша дочка проживає в Республіці Польща разом з опікуном згідно чинного законодавства тієї країни. Проте того ж дня працівниками служби було випадково помічено громадянку ОСОБА_13 разом з меншою дочкою ОСОБА_16 та зібраними речами на зупинці громадського транспорту, місце свого нового проживання не повідомила. Проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неможливе у зв`язку із відключенням газопостачання на електропостачання за не оплату, неналежним санітарно-гігієнічним станом.
Батько ОСОБА_6 , зі слів дружини та повнолітньої дочки ОСОБА_19 перебуває в Республіці Польща. На численні прохання передзвонити до працівників служби не реагував, проте підключився по аудіо зв`язку на комісію з питань захисту прав дитини Боратинської сільської ради 28.01.2025 року та повідомив, що питання про позбавлення його батьківських прав підтримує повністю, повертатися в Україну не планує. Просив, позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно всіх дітей, у зв`язку з тим, що вона має нові стосунки, життям дітей не цікавиться, матеріально їх не забезпечує, не займається їх вихованням, лишає їх без нагляду на тривалий період.
Отже, відповідачі не цікавляться малолітніми дітьми, не приділяють належної уваги по їх вихованню та утриманню.
Вищезазначені обставини свідчать про невиконання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїх батьківських обов`язків, закріплених ч. 1 – 3 ст. 150 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України). Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для порушення питання про позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Враховуючи вищевикладене та з метою забезпечення прав, свобод та законних інтересів дітей орган опіки та піклування Боратинської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 83).
15.07.2025 року від представника Органу опіки та піклування Боратинської сільської ради надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, - Волинський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей та Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування (а.с. 101-102).
16 липня 2025 року представник позивача подав до суду клопотання про допит свідків (а.с.110-111).
16 липня 2025 року представник позивача подав до суду клопотання про долучення додаткових доказів (а.с.112-113).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача, залучено у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Боратинської сільської ради в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Волинський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей та Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування (а.с. 117-118).
27 жовтня 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог (зміна предмету позову), а саме позовні вимоги органу опіки та піклування Боратинської сільської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без розгляду, оскільки дитина ІНФОРМАЦІЯ_8 досягла повноліття (а.с.153).
27 жовтня 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про допит свідків (а.с. 153-154), а саме: викликати в судове засідання та допитати свідків: 
1.Психолога Волинського обласного центру соціально-психологічної реабілітації ОСОБА_20 ; 2. Неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у супроводі ОСОБА_21 ; 3. ОСОБА_22 , сусідку сім`ї ОСОБА_5 .
Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті на 20 січня 2026 року на 11 годину 00 хвилин. Задоволено клопотання представника позивача про зменшення позовних вимог (зміну предмета позову) в частині залишення без розгляду позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідачів щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги Органу опіки та піклування Боратинської сільської ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Волинський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей та Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, - залишено без розгляду (а.с. 174-175).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_23 позовні вимоги (з урахуванням їх зменшення) підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково повідомила, що на сьогоднішній день неповнолітні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з вересня 2025 року влаштовані до прийомної сім`ї ОСОБА_24 та ОСОБА_21 . Неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вересня влаштована до Торчинського професійного ліцею, де наразі навчається і проживає. Найменша дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за наявною інформацію перебуває разом із матір`ю ОСОБА_5 , в м. Черкаси. Дитину переховують від органів опіки та піклування, навчальним процесом дитина не охоплена, навчальний заклад КЗ ЗСО «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» станом на 29.01.2026 року дитина не відвідує, мати на зв`язок із керівництвом школи та класоводом не виходить, на повідомлення не відповідає, не читає. Зазначила, що відповідачі продовжують ухилятися від виконання батьківських обов`язків, з дітьми не спілкуються, не займаються їх духовним та фізичним розвитком, матеріально їх не утримують. Батько дітей – ОСОБА_6 перебуває за кордоном та повертатись до України не планує, про що неодноразово повідомляв дітей та орган опіки та піклування. Мати переховується від органів опіки та піклування, переховує молодшу дитину – ОСОБА_25 , старшими дітьми не цікавиться. Отже, є всі підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Просила позов задовольнити. 
Представник третьої особи: Виконавчого комітету Луцької міської ради, як органу опіки та піклування - Шульган Ф.П. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги органу опіки та піклування Боратинської сільської ради, вважав їх підставними та такими, що підлягають до задоволення. Додатково пояснив суду, що знає сім`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки до переїзду даної сім`ї з м. Луцька здійснювався супровід даної сім`ї, оскільки вони вживали алкогольні напої, постійно конфліктували між собою. На засіданні комісії батько дітей ОСОБА_6 повідомив, що перебуває за кордоном та повертатись до України не збирається. Ситуація в сім`ї не була стабільною, вона то покращувалась, то погіршувалась. 07.12.2020 року було здійснено останній візит до сім`ї, під час якого батьки повідомили про те, що готуються до переїзду в новий будинок в с. Рованці. Підтримує позові вимоги та вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки вони самоусунулись від виховання своїх неповнолітніх дітей, не приймають в їх житті жодної участі, не цікавляться їх успіхами та станом здоров`я. Просив позов задовольнити. 
В судове засідання відповідачі  ОСОБА_5 , ОСОБА_6  не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином.
Від відповідача ОСОБА_6 в матеріалах справи наявна заява про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правові наслідки цієї відмови, передбачені ст. 166 Сімейного Кодексу України йому відомі (а.с. 97-99).
Відповідач, ОСОБА_5 , неодноразово направляла на електронну адресу суду лист з проханням про відкладення розгляду справи: в зв`язку із перебуванням на лікуванні в іншому місті від 17.06.2025 року (а.с. 92); повторного перебування на лікуванні в іншому місті від 16.07.2025 року (а.с. 108); хворобою на коронавірус та перебування в карантинній зоні в іншому місті від 08.09.2025 року (а.с. 126); в зв`язку із збиранням документів та очікуванні підтвердження супроводу адвоката від 29.09.2025 року (а.с. 137); в зв`язку із очікуванням на супровід державного адвоката від 25.11.2025 року (а.с. 178).
Представник КУ «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» подав до суду заяву про проведення розгляду справу за їх відсутності, позовні вимоги органу опіки та піклування Боратинської сільської ради підтримали в повному обсязі (а.с. 206). 
Враховуючи наведене, та вимоги ч. 2 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідачів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та представника КУ «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей».
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника виконавчого комітету Луцької міської ради, як органу опіки та піклування, показання свідків, поспілкувавшись з малолітніми дітьми, щодо яких вирішується питання про позбавлення батьківських прав, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. 
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).
Виходячи з положень, викладених в частині 1 статті 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками малолітніх дітей:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження: серія НОМЕР_2 від 12.03.2009 року, серія НОМЕР_3 від 19.11.2010 року, серія НОМЕР_6 від 05.11.2019 року (виданого повторно), серія НОМЕР_5 від 23.08.2017 року, а також витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 19-23, 25-28).
Сім`я ОСОБА_8 в вересні 2020 року переїхала проживати із міста Луцька в село Рованці в новозбудований двоповерховий будинок, який був подарований благодійниками за ініціативи Президента України, як багатодітній сім`ї (а.с. 53-57). 
Неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 15 жовтня 2024 року перебувають на обліку в службі у справах дітей Боратинської сільської ради як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, а саме залишилися без батьківського піклування, що підтверджується Наказом служби у справах дітей Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області № 01/01-58 від 15.10.2024 року «Про взяття на облік дітей: ОСОБА_7 . ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які опинилися в складних життєвих обставинах» (а.с. 40).
В жовтні місяці 2024 року до Боратинської сільської ради почали надходити усні і письмові повідомлення від жителів села Рованці про вчинення неправомірних дій ОСОБА_9 , щодо своїх дітей (крики, висловлювання нецензурною лексикою), не створює належних умов проживання (розкидане сміття, пакети зі сміттям не вивозяться, наявна велика кількість паразитів) (а.с. 32). 
Працівниками служби у справах дітей спільно з інспектором з благоустрою 03.10.2024 року здійснено виїзд на місце проживання даної багатодітної сім`ї. Під час якого з`ясовано, що матір ОСОБА_5 разом із своїми неповнолітніми та малолітніми дітьми в серпні 2024 року повернулися з Республіки Польща, проте в будинку біля двох тижнів проживають двоє неповнолітніх та двоє малолітніх дітей разом з своєю повнолітньою сестрою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце перебування матері невідоме. Умови проживання неналежні, порушенні санітарно-гігієнічні норми, в кімнатах розкидані речі. В кухні дуже брудно, посуд не помитий, лежать пакети зі сміттям. Для дітей не створенні належні умови, в дитячих кімнатах брудно, розкидані речі, відсутня постільна білизна, неповнолітні діти не залучені до навчання. Було проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_10 , щодо створення належних умов проживання в короткі терміни та залишено повідомлення для законних представників про необхідність звернення до служби у справах дітей (а.с. 29-31). 
Відвідавши сім`ю повторно 04.10.2024 року було з`ясовано, що ситуація в сім`ї не змінилася, діти і далі проживають самостійно без батьків, продукти харчування відсутні, навчанням не забезпечені, належні умови проживання для них не створені (а.с. 33-34). 
Службою у справах дітей Боратинської сільської ради було негайно прийняте рішення про направлення ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у Волинський обласний притулок для дітей, як таких, що залишилися без батьківського піклування (а.с. 35-38). 
Як вбачається з інформації КЗ ЗСО «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» від 09.10.2024 року № 01-21/382 та від 28.01.2025 року №01-27/34, наданої на запит служби у справах дітей Боратинської сільської ради, ОСОБА_4 , 2017 року народження, відвідувала навчальний заклад 6 днів, з 11.09.2024 року по 24.12.2024 року - пропуски без поважних причин. Батьки не були присутні на батьківських зборах та не подали медичних документів на дитину. Протягом жовтня - листопада 2024 року мама не відповідала на телефонні дзвінки дирекції школи, документи про причину відсутності дитини не надавала. У грудні ОСОБА_5 прийшла до школи та написала заяву, згідно якої ОСОБА_11 була переведена на сімейну форму навчання (а.с.41, 50). 
Відповідно до листа від 25 квітня 2025 року № 113/ 01-27/102 із КЗ загальної середньої освіти «Луцька гімназія №7 Луцької міської ради», повідомлено про те, що мама ОСОБА_12 абсолютно не спілкується з класоводом ні особисто, ні по телефону (хоча класовод неодноразово намагалася зв`язатися з матір`ю), а також класовод скидає домашнє завдання, про те дитина не виконує його (а.с. 70).
Листами від 24 листопада 2025 року № 01-27/248 із КЗ та від 29.01.2026 року №01-27/16 загальної середньої освіти «Луцька гімназія №7 Луцької міської ради», повідомлено про те, що станом на 24.11.2025 року ОСОБА_11 навчанням не охоплена, мати – ОСОБА_5 участі в освітньому процесі не бере, на телефонні дзвінки класовода не відповідає. Станом на 29.01.2026 року мама продовжує перебувати в Viber-спільноті класу, але повідомлення не переглядає, на них не реагує; на особисті повідомлення від заступника директора та класовода не відповідає та не реагує. (а.с.170-171, 204). 
ОСОБА_5 , було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме за ч.1 ст 184 КУпАП від 11.10.2024 року, громадянина ОСОБА_6 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП від 19.06.2019 року (а.с. 43, 45, 46, 47, 64).
З 01 січня 2025 року дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було переведено до Волинського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей і охоплено навчанням в ЗЗСО ліцеї - №11 міста Ковеля (а.с. 51). 
Листом в.о. директора КУ «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 01.04.2025 року № 123 повідомлено начальника служби у справах дітей Боратинської сільської ради про те, щодітям:  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжено термін перебування в центрі до 3-х місяців: з 02.04.2025 року по 02.07.2025 року (а.с. 67).
Як вбачається з Акту про факт передачі дитини від 01.09.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передано для влаштування до Торчинського професійного ліцею (а.с. 133).
Відповідно до Актів про факт передачі дитини від 06.09.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , передано до сім`ї ОСОБА_24 та ОСОБА_21 (а.с. 133 – зворотній бік., 134).
Відповідно до акту обстеження від 30.12.2024 року встановлено, що в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , 2017 року народження, не проживає (а.с. 48). 
З рапорту патрульної поліції управління патрульної поліції у Волинській області (додається) відомо, що 14.04.2025 року на лінію – «102» о 21 год. 29 хв., надійшло повідомлення від жителів міста Луцька, що дитина, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_16 , якій 7 років хоче залізти через вікно першого поверху до квартири. 
В рапорті патрульної поліції зазначено, що прибувши на місце події, було встановлено, що по АДРЕСА_2 проживає громадянин ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , спільно із своєю сестрою ОСОБА_18 , 2017 р.н. В ході огляду квартири було встановлено, що проживання семирічної дитини відбувається в повному безпорядку та антисанітарії, а також, з`ясовано що брат на регулярні основі вживає алкогольні напої (а.с. 68-69).
Мати ОСОБА_5 , офіційно не працює, 30.12.2024 року при обстежені умов проживання повідомила, що буде проживати в будинку та влаштується на роботу, створюватиме умови для повернення дітей, зазначила, що її менша дочка проживає в Республіці Польща разом з опікуном згідно чинного законодавства тієї країни. Проте того ж дня працівниками служби було випадково помічено громадянку ОСОБА_13 разом з меншою дочкою ОСОБА_16 та зібраними речами на зупинці громадського транспорту, місце свого нового проживання не повідомила. Проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неможливе у зв`язку із відключенням газопостачання на електропостачання за не оплату, неналежним санітарно-гігієнічним станом (а.с. 48-49).
Рішенням виконавчого комітету Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області № 14 від 30.01.2025 року затверджено висновок сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_26 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 10-13).
Окрім цього, в ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_5 здійснила продаж будинку, в якому проживали діти, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 463531506 від 10.02.2026 року (а.с. 205). 
У ході розгляду справи судом допитано свідка ОСОБА_21 , яка пояснила суду, що вона є прийомною мамою, в сім`ю якої в вересні 2025 року було влаштовано дітей: Калиту Уляну і ОСОБА_27 . Повідомила суду, що з батьками дітей вона не знайома, тому не може нічого про них розповісти. За час перебування дітей в її сім`ї ані мати, ані батько дітей їх не провідували. Про дітей тепло відгукується, каже, що вони потоваришували з її дітьми, добрі та хороші діти. Щодо питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначила, що їй важко про це розмірковувати, оскільки кожен в житті може помилитись і має право на другий шанс, проте, з огляду на цілковите небажання відповідачів приймати участь у житті своїх дітей: не цікавляться станом їх здоров`я, успіхами в навчанні, розвитком, життям, не приймають участь в матеріальному утриманні дітей, не приїздять, не дзвонять, ОСОБА_5 навіть заблокувала дітей в телефоні, і діти навіть не можуть подзвонити їй, хоча таке бажання мали. З урахуванням такого ставлення до дітей, що дуже засмучує і ОСОБА_28 і ОСОБА_29 , напевно було б доцільно позбавити їх батьківських прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно із ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За змістом наведених правових норм ухилення від виконання зобов`язань батьків по вихованню дитини означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність), які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов`язків, коли особа має реальну можливість виконати їх, але не вчиняє відповідних дій.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини..
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає підстави зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).
ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).
Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11)
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц та у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17.
Судова практика у цій категорії справ є сталою, відмінність стосується лише фактичних обставин конкретної справи й доказування.
Суд в оцінці обставин справи керується тим, що на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, що потрібні для ухвалення рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є винятковим заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Так, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з врахуванням віку дітей відповідачів, про позбавлення батьківських прав відносно яких заявлено даний позов, відповідно до положень ст. 171 СК України в судовому засіданні було заслухану думку неповнолітніх: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так, діти пояснили, що вони мешкали в ОСОБА_30 разом із своїми батьками: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Коли почалася війна, вони разом із батьками виїхали до Польщі, а в серпні 2024 року повернулись до України, до свого будинку. Проте, батько залишився в ОСОБА_31 і не бажає повертатися до України. А мати, після повернення до України, разом із дітьми не жила, кудись поїхала, як пояснила дітям, на заробітки. Вони залишилися проживати разом із старшими дітьми. В вересні 2024 року мати приїхала на два дні, забрала ОСОБА_16 з собою і поїхала в інше місто, куди саме, дітям не сказала. Після цього, вони залишились самі, і невдовзі їх влаштували спочатку до якогось центру, а потім в прийомну сім`ю ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , де вони з братом проживають і по теперішній день. ОСОБА_34 ОСОБА_35 влаштована в ОСОБА_36 ліцей, де живе і навчається. Де перебуває ОСОБА_16 , не знають, напевно десь разом із мамою. Щодо проживання разом із батьками, то ОСОБА_28 повідомила, що мати ніколи про них не дбала, не була люблячою, ніжною, завжди займалась собою та своїми справами. Часто сварила дітей за різні дрібнички: розкидані речі, не зроблені уроки тощо, навіть могла побити їх, навіть до крові. ОСОБА_28 зазначила, що мати лише до ОСОБА_16 ставилася поблажливо, а до інших дітей – їй і діла не було. Дівчинка повідомила, що відчуває глибоку образу на матір, оскільки дуже потребувала її любові та уваги, а мати зовсім не звертала на неї уваги. Повідомила, що в січні 2026 року вона намагалась подзвонити до мами, щоб поспілкуватися з сестрою – ОСОБА_16 , проте мати сказала, що ОСОБА_16 у школі і заблокувала її номер телефону. Після цього вони більше не спілкувалися. Щодо батька, то повідомила, що він залишився в Польщі, повертатись до України не бажає та забрати дітей до себе також не бажає. Проте повідомила, що образи на батька не має. Не спілкуються з ним вже дуже давно.
На сьогоднішній день вони разом із братом проживають в прийомній сім`ї ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , де до них з братом добре ставляться, займаються їх вихованням, доглядають за ними, лікують, забезпечують всім необхідним та в цій сім`ї вона вперше відчула, що таке, коли тебе люблять і піклуються про тебе. Додала, що ніколи мати її не обнімала та не була з нею доброю, як це проявляє до неї прийомна мати – ОСОБА_37 . 
ОСОБА_29 також повідомив суду, що вони разом із сестрою ОСОБА_28 з вересня 2025 року проживають у сім`ї ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , де йому дуже добре. ОСОБА_29 зазначив, що їх з сестрою там люблять, турбуються про них, гуляють, смачно годують. Він відчуває тепло і спокій в даній сім`ї, чого не було з батьками. Зазначив, що образ на батьків в нього не має, проте хотів би залишитися в сім`ї ОСОБА_33 та ОСОБА_32 , бо йому тут краще. Також підтвердив, що батьки з ним не спілкуються, не провідують, не дзвонять. Одного разу він зателефонував матері, проте вона сказала, що їй зараз не має часу з ним розмовляти, а після цього заблокувала його номер телефону і він більше не може їй дзвонити. 
На запитання суду, де і з ким хотіли б проживати ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , вони однозначно відповіли, що у сім`ї ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , бо їх там люблять. 
Отже, у справі, яка розглядається, суд встановив, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , самоусунулись від здійснення своїх батьківських обов`язків, закріплених ч. 1 – 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі зовсім не цікавляться життям та станом здоров`я дітей, не піклуються про їх духовний розвиток, не утримують дітей матеріально, не цікавляться їх навчальним процесом та успіхами. Як встановлено та підтверджено матеріалами справи та показами свідків, батько дітей ОСОБА_6 перебуває за кордоном, не бажає брати на себе відповідальність за виховання та розвиток дітей, повертатись до України не збирається, а також не бажає забирати дітей до себе. Окрім цього, повідомляв і органи опіки та піклування, а потім і суд, про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, а також погоджується з позбавленням батьківських прав ОСОБА_5 , оскільки вона дітьми зовсім не опікується. Мати переховується від органів опіки та піклування, не виходить на зв`язок із дітьми, не спілкується з адміністрацією та класоводом КЗ загальної середньої освіти «Луцька гімназія №7 Луцької міської ради», місце її перебування наразі невідоме. Більше того, ОСОБА_5 продала будинок, де проживала сім`я, позбавивши дітей єдиного житла.
Отже, в даній справі судом встановлено обставин, які беззаперечно підтверджують навмисне свідоме ухилення батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від виконання ними батьківських обов`язків по вихованню дітей.
З урахуванням висновків Верховного Суду, зазначених норм матеріального закону та встановлених у даній справі обставин, суд вважає, що оскільки відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у порушення положень статті 150 СК України належним чином не виконують обов`язки щодо виховання та розвитку малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не піклуються про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, байдуже до них ставляться, то позбавлення відповідачів батьківських прав є виправданим і пропорційним, так як цього потребують інтереси саме дітей.
Тому, суд вважає, що висновок органу опіки та піклування Боратинської сільської ради про наявність правових підстав для застосування до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такої крайньої міри, як позбавлення батьківських прав, є вірним та відповідає як встановленим обставинам справи, так і вимогам норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини.
Разом із тим, суд вважає за доцільне звернути увагу відповідачів на те, що відповідачі, з врахуванням положень частини першої статті 169 СК України, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у випадку зміни обставин, що слугували підставою для позбавлення їх батьківських прав, кожен зокрема.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
Із наведеного слідує, що Боратинська сільська рада, як орган опіки та піклування, при зверненні до суду в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з позовом про позбавлення батьківських прав звільнений від сплати судового збору.
Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зі змісту позовної заяви слідує, що Боратинською сільською радою, як органом опіки та піклування, було заявлено позовну вимогу немайнового характеру - про позбавлення батьківських прав. 
Так, у відповідності до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір, який підлягав би сплаті за вищевказані позовні вимоги, виходячи зі змісту позовних вимог, становить загальну суму 3028,00 грн..
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід також стягнути на користь держави судовий збір в загальному розмірі 3028,00 грн., тобто по 1514,00 грн. з кожного. 
Керуючись ст.ст. 19, 150, 164, 171 СК України, Пленумом Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 10, 11, 15, 60, 88, 141, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Боратинської сільської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в дохід держави судовий збір в розмірі по 1514,00 грн. з кожного.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: Орган опіки та піклування Боратинської сільської ради, адреса: Волинська область, Луцький район, село Боратин, вулиця Центральна, будинок 15.ЄДРПОУ 42440631.
Відповідач:  ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.
Відповідач:  ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.
Третя особа: Комунальна установа "Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", адреса: Волинська область, місто Ковель, вулиця Відродження, 12а ЄДРПОУ 33959450.
Третя особа: Виконавчий комітет Луцької міської ради, адреса: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Б. Хмельницького, будинок 19, ЄДРПУО 04051327. 

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Т.А. Антіпова