Провадження № 2/679/470/2026
Справа № 679/139/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)  

16 квітня 2026 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
судді Гавриленко О. М.,
секретар судового засідання Дмітрієва О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року позивач ОСОБА_1 , від імен та в інтересах якої діє представник – адвокат Козійчук О. І., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
В обґрунтування своїх вимог зазначає таке. 
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 листопада 2021 року у справі № 679/1178/21 було розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем. Від шлюбу позивачка та відповідач мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 лютого 2016 року у справі № 679/179/16-ц із відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. 29 грудня 2023 року позивачка змінила прізвище із ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 старша донька сторін ОСОБА_4 досягла повноліття, після чого припинено відрахування з відповідача на неї аліментів. Відтак після досягнення старшою донькою повноліття позивачка отримує на доньку ОСОБА_4 лише 15 % заробітку відповідача. Позивачка просить врахувати, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на належному рівні, оскільки він отримує дохід у військовій частині, який за ІІІ квартал 2025 року складає 169760,00 грн.
Враховуючи викладене, позивач звертається до суду із даним позовом та просить: змінити розмір стягнення аліментів, визначених рішенням Нетішинського міського суду від 11 лютого 2016 року у справі №679/179/16-ц; стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви до суду, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 квітня 2026 року постановлено заочний розгляд справи.
Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.
Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Козійчук О. І. у судове засідання не з`явилися, представник подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, у якій також зазначив, що не заперечує проти прийняття заочного рішення у справі.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судових засідань, шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача, у судові засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило, відзив на позовну заяву не подано.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, приходить таких висновків.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 маючи дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » 29 грудня 2023 року уклала шлюб із ОСОБА_8 , змінивши прізвище після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_6 » (а. с. 15).
Між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області 12 серпня 2006 року зареєстровано шлюб, який рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області № 679/1178/21 від 15 листопада 2021 року розірвано (а. с. 8, 9, 10).
Сторони є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 11, 12).
Діти сторін мають зареєстроване місце проживаю разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7, 13,14) 
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 лютого 2016 року у справі № 2/679/182/2016 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на дочок: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 січня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а. с. 16).
23 лютого 2016 року Нетішинським міським судом Хмельницької області на виконання рішення № 2/679/182/2016 від 11 лютого 2016 року видано виконавчий лист (а. с. 17).
01 серпня 2019 року Нетішинським відділом державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (до перейменування та реорганізації Нетішинський ВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області) відкрито виконавче провадження № ВП № 59696642 з примусового виконання виконавчого листа № 2/679/182/2016, виданого 23 лютого 2016 року, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів. В рамках даного виконавчого провадження постановою виконавця від 25 липня 2023 року звернуто стягнення на доходи боржника, який отримує доходи у військовій частині НОМЕР_1 . При цьому, виконавцем було встановлено, що відповідач отримав дохід від ВЧ НОМЕР_1 : за І квартал 2025 року у розмірі 174642,93 грн; за ІІ квартал 2025 року у розмірі 163593,38 грн; за ІІІ квартал 2025 року у розмірі 1000,00 грн та 169760,93 грн. Також з інформації виконавчого провадження вбачається, що до 25 липня 2023 року (дата винесення постанови про звернення стягнення аліментів на доходи боржника) були відсутні відомості про офіційний дохід відповідача, про що також свідчить наявність у останнього заборгованості по аліментам (вказано у постанові виконавця від 25 липня 2023 року) (а. с. 18, 19-20).
Згідно з частиною 2 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).
Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до частин першої-третьої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду позовну заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Чинне законодавство встановлює обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дочку, сина до досягнення ними повноліття.
Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, які виникли після ухвалення судом цього рішення.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, судом установлено, що рішенням суду з відповідача на користь позивача на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки доходу відповідача. При цьому ІНФОРМАЦІЯ_5 дитина сторін ОСОБА_3 досягла повноліття, отже, відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, починаючи з 13 травня 2025 року на доньку сторін ОСОБА_4 з відповідача стягуються аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину ОСОБА_3 , а саме у розмірі 1/6 частки від доходу відповідача. 
Інформації щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на доньку ОСОБА_3 , як на дитину, що досягла повноліття та продовжує навчатися, матеріали справи не містять. 
З матеріалів виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на їхніх дітей встановлено, що починаючи з липня 2023 року відповідач почав отримувати офіційний дохід у ВЧ НОМЕР_1 , не маючи доходу до липня 2023 року. 
Тобто судом встановлено, що матеріальний стан позивачки погіршився, оскільки аліментів на старшу доньку ОСОБА_3 , яка досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона не отримує, а матеріальний стан відповідача навпаки покращився, оскільки він з 13 травня 2025 року сплачує аліменти на одну дитину у розмірі 1/6 частки, та з 2023 року почав отримувати дохід у ВЧ НОМЕР_1 , не маючи офіційного доходу до липня 2023 року. 
Відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, а відтак, оскільки дитина ОСОБА_10 є неповнолітньою, проживає з позивачкою, яка здійснює за нею догляд, а відтак вона потребує матеріальної допомоги від відповідача, право на отримання якої передбачено законом.
Відповідач за 2025 рік отримав дохід: за І квартал 2025 року у розмірі 174642,93 грн; за ІІ квартал 2025 року у розмірі 163593,38 грн; за ІІІ квартал 2025 року у розмірі 1000,00 грн та 169760,93 грн. Дохід відповідача перевищує мінімальну заробітну плату по Україні. 
При цьому, відповідач не надав доказів неможливості надання матеріальної допомоги на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходів, про який просить позивачка, а також доказів перебування на його утриманні інших осіб. 
За таких обставин, суд вважає, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей сторін ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наявні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , відповідно до приписів статті 192 СК України. 
Враховуючи викладене вище, виходячи з засад розумності та справедливості, а також дотримання балансу інтересів сторін, з урахуванням того, що відповідач є особою працездатного віку, отримує офіційний дохід, який перевищує мінімальний по Україні, відсутність інших осіб на утриманні, вік дитини, а також те, що розмір аліментів на утримання дитини має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 
З огляду на зазначене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів слід задовольнити, що відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів – задовольнити повністю.
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 лютого 2016 року у справі № 679/179/16-ц (провадження № 2/679/182/2016) та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 аліменти на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 16 квітня 2026 року.

Суддя О. М. Гавриленко