ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/14550/25
Провадження № 22-ц/820/850/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., 

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», про стягнення заборгованості за послуги розподілу природнього газу, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2026 року (суддя Хараджа Н.В.).
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У травні 2025 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені.
В обґрунтування позову зазначалось, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України з 01.10.2023 є Оператором газорозподільної системи України на території Хмельницької області, в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».
ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 , за даною адресою відкрито о/р НОМЕР_1 . Відповідачу присвоєно ЕІС-код 56ХМ36А711546891.
Взаємовідносини між споживачами природного газу та Оператором ГРС регулюються Кодексом газорозподільчих систем, затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРС (до ГРС якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498, в порядку, визначеному Кодексом ГРС.
Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Посилалося на те, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРС та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.7).
Типовий договір розподілу природного газу було офіційно опубліковано ТОВ «Газорозподільні мережі України» в газеті «Подільські вісті» №40 від 05.10.2023 та розміщений на офіційному сайті оператора ГРС.
За адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, фінансовий стан абонента, фото показників лічильника відповідачів, що є підтвердженням споживання природного газу та фактом приєднання до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору).
Відповідач не звертався до ТОВ «Газорозподільні мережі України» із заявою про припинення розподілу природного газу, а фактично користувався послугами із розподілу природного газу, про що свідчить його споживання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають.
Позивач зазначав, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу послуги з розподілу природного газу, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з жовтня 2023 року по квітень 2025 року в сумі 5557,16 грн.
Враховуючи викладене вище, товариство просило суд:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 5557,16 грн;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України»: 557,52 грн - інфляційних втрат, 139,26 грн - 3% річних, 169,90 грн - пені та судовий збір в розмірі 3028 грн.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз».
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2026 року з врахуванням ухвали про виправлення описки від 26.01.2026 позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 5557,16 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України»: 557,52 грн - інфляційних втрат, 139,26 грн - 3% річних, 169,90 грн - пені та судовий збір в розмірі 3028 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що позивачем до позовної заяви не додано жодного договору, укладеного в письмовій ( в тому числі електронній ) формі, які б взагалі підтверджували наявність між відповідачем та позивачем будь - яких договірних правовідносин; за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також не додано будь - яких, в тому числі розрахункових - документів, в якості належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного надання та отримання послуг з так званого " розподілу " природного газу.
Крім цього, в позовній заяві відсутні чіткі розрахунки щомісячних нарахувань заборгованості за так званий " розподіл " природного газу.
Вказує, що відповідач не звертався до ТОВ "Газорозподільчі мережі України" чи його філій за замовленням послуги розподілу природного газу; використання природного газу за договором з постачальником без оформленого відповідно цивільного законодавства договору послуг розподілу газу з ТОВ «Газорозподільчі мережі України» не є вираженням згоди на конкретні умови договору, особливо, якщо ОСОБА_1 не волевиявив, не надавав своєї згоди та необхідні дані в заяві - приєднання та в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; факт споживання газу не є виразом свідомої та добровільної згоди на укладення договору з оператором ГРС за правилами цивільного законодавства; відсутність підпису ОСОБА_1 на будь-яких документах (заяви-приєднання, акту розмежування балансової належності ..., актів виконаних послуг, актів звіряння, тощо), що підтверджують згоду; сам факт захисту та не визнання позовних вимог ТОВ «Газорозподільчі мережі України» також є доказом, що ОСОБА_1 не використав засоби заохочення, та не виконав свої обов`язки щодо укладення договору, встановлені Законом, та навіть відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС - тобто без звернення до ТОВ «Газорозподільчі мережі України» та замовлення ОСОБА_1 послуги; знівельовано принцип добросовісності: сторони цивільно-правових відносин повинні діяти добросовісно, і якщо оператор ГРС наполягає на наявності договору, не маючи достатніх доказів згоди споживача, це є порушенням принципу добросовісності; відсутня інформація про умови договору: ОСОБА_1 не був належним чином проінформований про умови договору та не отримав роз`яснення типового договору розподілу природного газу (із змінами, внесеними 9 разів) складеного з 56 пунктів, 12 розділів та 3 додатків, у якому 43 рази в 23 пунктах споживач переадресовується до умов 413 пунктів та 22 додатків 58 глав та 15 розділів Кодексу ГРС ( із змінами, внесеними 33 рази ), які споживач має визначити/вибрати самостійно, а також споживач переадресовується до 59 статей та 7 розділів Закону України Про ринок природного газу ( із змінами, внесеними 17 разів ) без уточнення (розшифровки) - до якого саме пункту, якої глави та якого розділу Кодексу ГРС та або пункту, частини, статті Закону України Про ринок природного газу , що робить незрозумілим та складним такий договір, та таким, що суперечить принципу добросовісності та правової визначеності.
Вважає, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Позивачем в якості доказів не додано до позовної заяви вищевказаної заяви - приєднання, яка підписана саме ОСОБА_1 та/або сплаченого рахунку (квитанції) за послуги з так званого "розподілу" природного газу, що беззаперечно свідчить про відсутність договірних взаємовідносин.
Споживання ж природного газу, на яке так посилається позивач як на доказ існуючих договірних взаємовідносин між позивачем та ОСОБА_1 , стосується виключно постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам на території області, тобто НАК «НАФТОГАЗ». Саме перед постачальником газу ОСОБА_1 виконує свої обов`язки щодо оплати.
Наголошує на тому, що у діях позивача наявні ознаки агресивної та нечесної підприємницької практики.
Таким чином, ТОВ «Газорозподільчі системи України» постійно щомісячно отримує від постачальника природного газу свою частку від коштів, сплачених ОСОБА_1 , за транспортування та розподіл природного газу, які він сплатив в роздрібній ціні за показниками лічильника газу.
У ТОВ «Газорозподільчі системи України», у тому числі і Хмельницької філії, відсутні договори із власниками газових мереж та акти розмежування балансової належності, що виключає право і можливість надавати послуги із розподілу природного газу, оплати яких вимагає позивач.
Зазначає, що ТОВ «Газорозподільчі системи України» постійно щомісячно отримує від постачальника природного газу свою частку від коштів, сплачених ОСОБА_1 , за транспортування та розподіл природного газу, які він сплатив в роздрібній ціні за показниками лічильника газу.
Обов?язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об?єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРС.
Комплексний аналіз процитованих вище положень договору та законів, вказує на те, що, по-перше, послуги з розподілу природного газу надаються виключно на підставі укладеного між сторонами договору. По-друге, за загальним правилом, обов?язок замовника (споживача) з оплати послуги виникає за умови її фактичного надання виконавцем та її одночасного споживання замовником і порядок оплати та принципи розрахунків за надані послуги визначаються укладеним між сторонами договором. По-третє, положеннями Кодексу газорозподільних систем визначається порядок розподілу природного газу, а порядок оплати послуг з розподілу природного газу має визначатись відповідним договором.
У ТОВ «Газорозподільчі системи України», у тому числі і Хмельницької філії, відсутні договори із власниками газових мереж та акти розмежування балансової належності, що виключає право і можливість надавати послуги із розподілу природного газу, оплати яких вимагає позивач.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України» зазначає про правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що відповідач є споживачем природного газу, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 . (а.с. 36 зворот)
За вищезазначеною адресою відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 та Хмельницька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» надає послуги із розподілу природного газу.
Відповідач за газовий рік 01.10.2021-30.09.2022 здійснив споживання природного газу в розмірі 2156,76 м. куб. Відповідно, з 01.01.2023 плата за послуги з розподілу природного газу здійснюється на 179,73 м.куб. в місяць згідно тарифу, встановленого Регулятором для Оператора ГРМ постановою НКРЕКП від 30.12.2022 № 1944 та становить 332,14 грн з ПДВ за місяць; за газовий рік 01.10.2022-30.09.2023 здійснив споживання природного газу в розмірі 1893,80 м. куб. Відповідно, з 01.01.2024 плата за послуги з розподілу природного газу здійснюється на 157,82 м.куб. в місяць згідно тарифу, встановленого Регулятором для Оператора ГРМ постановою НКРЕКП від 30.12.2022 № 1944 та становить 291,65 грн з ПДВ за місяць; за газовий рік 01.10.2023-30.09.2024 здійснив споживання природного газу в розмірі 1722,39 м. куб. Відповідно, з 01.01.2025 плата за послуги з розподілу природного газу здійснюється на 143,53 м.куб. в місяць згідно тарифу, встановленого Регулятором для Оператора ГРМ постановою НКРЕКП від 30.12.2022 № 1944 та становить 265,25 грн з ПДВ за місяць. (а.с. 9)
Згідно з розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи, загальна сума заборгованості за послуги розподілу природного газу за період з жовтня 2023 року по квітень 2025 року становить 5557,16 грн. (а.с. 9)
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з нездійсненням оплати послуг з розподілу природного газу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з жовтня 2023 року по квітень 2025 року, а також 3 % річних та інфляційні втрати, пеня. 
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодексом ГРС), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРС визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.
Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.
Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;
Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРС, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРС, оператор ГРС здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу І Кодексу ГРС Оператор ГРС здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яка видається Регулятором.
Відповідно до п.1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 29.09.2023 № 1769 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу» внесено зміни до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України», виклавши його в новій редакції.
Відповідно до п. 14 додатку до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України», Хмельницька філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» здійснює діяльність з розподілу природного газу на території Хмельницької області, у тому числі: Кам`янець-Подільського району, Хмельницького району, ІІІепетівського району (крім міста Шепетівка, сіл Білокриниччя, Городище, Городнявка, Онишківці, Курганівка, Корпилівка, Корчик, Красносілка, Лозичне, Лотівка, Михайлючка, Пашуки (Судилківська ОТГ), Плесна, Плішин, Романів, Серединці, Судилків, Траулин, Хролін, Хутір, Цмівка, В. Шкарівка, Коськів, Ленківці та смт. Гриців).
Згідно з пунктом 5,6 глави 3 розділу І Кодексу ГРС, взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРС цілодобового їх доступу до ГРС для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРС та споживачем відповідно до вимог глави 3розділуVІ цьогоКодексу.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРС, для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРС обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРС.
Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРС, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРС та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРС у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРС для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРС (до ГРС якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498(далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРС з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРС, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРС.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРС та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРС, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу між оператором ГРС та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРС та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРС споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРС в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРС та має подати до оператора ГРС письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРС та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС).
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).
Таким чином, встановивши, що оператором газорозподільної системи на території Хмельницької області на підставі відповідної ліцензії є ТОВ «Газорозподільні мережі України», Хмельницька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює діяльність з розподілу природного газу на території Хмельницької області, а відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , якому присвоєно номер особового рахунку № НОМЕР_2 , та фактично споживає природний газ, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.
Доводи апеляційної скарги на те, що не відбулося приєднання як побутового споживача до виконання умов Типового договору розподілу природного газу є необґрунтованими, оскільки приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
З матеріалів справи вбачається, що до показів лічильника відповідач споживав природній газ, тому відповідно отримував і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак не сплачував вартість отриманих послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед ТОВ «Газорозподільні мережі України», в особі Хмельницької філії, яке є оператором газорозподільної системи на території Хмельницької області, у розмірі 5557,16 грн.
На підтвердження заборгованості товариство надало також довідку про фінансовий стан споживача від 22.04.2025. 
Правильність розрахунку вартості розподілу природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_2 перевірено судом першої інстанції та надано оцінку у рішенні суду. 
Відповідач в ході розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції зазначеного розрахунку не спростував.
Крім того, посилання скаржника на відсутність доказів на підтвердження законності перебування газорозподільної системи в межах території Хмельницької області, в тому числі перебування їх у власності чи користуванні позивача, як і посилання про відсутність в матеріалах справи ліцензії, щодо якої є постанова Національної комісії, є довільним тлумаченням норм права, якими врегульовані вказані правовідносини.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 01.01.2024 по 21.04.2025 інфляційні втрати складають 557 грн 52 коп, три відсотка річних - 139 грн 26 коп.
Відповідно до п. 8.2 типового договору розподілу природного газу у разі порушення споживачем, що є побутовим строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення, за період з 01.01.2024 по 21.04.2025 розмір пені складає 169,90 грн.
Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності цього розрахунку.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», стосується територіальних громад,  що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Положення пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України до спірних правовідносин у даній справі не застосовуються, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. 
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до незгоди з рішенням суду та особистого тлумачення норм права й обставин справи. Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 березня 2026 року.

Суддя-доповідач       І.В. П`єнта

Судді:        А.П. Корніюк

О.І. Талалай