Справа № 214/3692/23
2/214/2617/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
02 березня 2026 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Сіденка С.І.,
за участю секретаря судового засідання – Розстальної К. В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву відповідача представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Рясного Владислава Денисовича про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення, 
ВСТАНОВИВ:
позивач Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» (далі – КП «Кривбасводоканал») звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 обґрунтовуючи свій позов тим, що надає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачам щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги, здійснювалося постачання холодної води та послуга з водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . У квартирі відповідачів відсутній встановлений та зареєстрований належним чином засіб обліку води, тому нарахування за послуги тимчасово здійснювались за науково обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення м. Кривого Рогу, затвердженими рішенням виконкому Криворізької міської ради від 12.12.2012 № 367. Оскільки відповідачі у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, виникла заборгованість за період з 01.04.2014 по 31.03.2023 у сумі 35 897,85 грн. Вказану суму заборгованості по оплаті за отримані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а також 
плату за абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 у сумі 240,00 грн. 
3% річних за період з 01.04.2020 по 31.01.2022 у розмірі 287,83 грн. 
та інфляційні витрати за період з 01.04.2014 по 31.03.2023 у розмірі 860,36 грн. 
позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2023 року по даній справі задоволено позов Комунального підприємства «Кривбасводоканал» – повністю; стягнуто з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення населенню, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з за період з 01.04.2014 по 31.03.2023 у сумі 35 897,85 грн. Вказану суму заборгованості по оплаті за отримані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а також
плату за абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 у сумі 240,00 грн.
3% річних за період з 01.04.2020 по 31.01.2022 у розмірі 287,83 грн.
та інфляційні витрати за період з 01.04.2014 по 31.03.2023 у розмірі 860,36 грн., стягнуто з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп., по 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні 00 коп. з кожного.
З результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення, ухвалою від 30.12.2025, заочне рішення від 21.11.2023 скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи у судове засідання не з`явились, поряд з тим скористались своїми процесуальними правами щодо подачі заяв по суті справи відповідно до положень ст. 174 ЦПК України.
За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.
В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з наданих суду доказів, про те що ОСОБА_1 знятий з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 30.05.2023 року №7378 відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .
Отже за період, за який позивач просить стягнути борг (з 01.04.2014 по 31.03.2023) відповідач ОСОБА_1 , був споживачем послуг лише до 31.01.2017, які надавалися Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» за адресою АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи убачається, що між позивачем та відповідачами а саме ОСОБА_1 наявні правовідносини по наданню послуг з 01.04.2014 по 31.01.2017, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі – Закон № 2189-VIII).
Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Як встановлено судом, відповідачі по справі є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, які надаються КП «Кривбасводоканал» за адресою АДРЕСА_1 та вказаною адресою, що ними не спростовано.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі – Закон № 2189-VIII) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі – Правила)., чинних на момент виникнення правовідносин (втрата чинності з 01.05.2022).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Індивідуальний споживач – фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).
Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Статтями 23, 24 Закону № 2633-IV передбачено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Критерієм якості послуги з централізованого водовідведення є безперешкодне приймання стічних вод у мережі виконавця з мереж споживача, за умови справності мереж споживача. Виконавець послуги з централізованого водопостачання повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та величини тиску. Параметри якості води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до положень пункту 17 Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.
Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.
Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (пункт 20 Правил).
Так, відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII).
Так, згідно з наданим до суду розрахунком, сума боргу по оплаті за про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення до квартири АДРЕСА_2 за період з 01.04.2014 по 31.03.2023 становить 35 897,85 грн.
Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року.
Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч. 6ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV.
Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630(із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.
Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів і зазначений факт ним не спростовано.
Крім того, за положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї матеріальної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, за прострочення виконання зобов`язань законодавством визначена відповідальність боржника, що дає позивачу право на стягнення коштів відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до того що ОСОБА_1 до 31.01.2017 року був зареєстрований, тому повинен був сплачувати за послуги.
Так, згідно з наданим до суду розрахунком, сума боргу по оплаті за про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення до квартири АДРЕСА_2 за період з 01.04.2014 по 31.03.2023 становить 35 897,85 грн.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 повинен був сплачувати за надані послуги за період з 01.04.2014 по 31.01.2017 р. у розмірі 2488,43 грн., та з ОСОБА_2 з 01.04.2014 по 31.03.2023 р. у розмірі 33 649,39 грн. , плату за абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 у сумі 240,00 грн., 3% річних за період з 01.04.2020 по 31.01.2022 у розмірі 287,83 грн., інфляційні витрати за період з 01.04.2014 по 31.03.2023 у розмірі 860,36 грн.
Комунального підприємства «Кривбасводоканал»свої зобов`язання по наданню послуг послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведенняза адресою: АДРЕСА_1 виконувало належним чином, однак відповідачі своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ним послуги не вносили, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 37286,04 грн., що підтверджується розрахунком, при цьому суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. 
Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18), оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Щодо витрат позивача суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Представником відповідача заявлене клопотання щодо стягнення з позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що становлять 8000,00 грн.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір б/н, укладений 12.09.2025 між ОСОБА_1 та адвокатом Рясний В. Д., копією Акта приймання-передачі послуг Б/Н від 12.09.2025 на загальну суму 8000 грн; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Рясний В. Д. серії ДН № 6321; копією квитанції від 12.09.2025 на суму 8000,00 грн.
Відповідно до положень частини 3 ст.141 ЦПК України: при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні судом розміру витрат на професійну правничу допомогу судом враховується, що представник позивача не був присутнім в судовому засіданні, спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності, а обсяг наданих адвокатом послуг фактично складається лише зі складення позовної заяви, підготовки та друку необхідних документів.
Вирішуючи питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує, що:
- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);
- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).
Отже, суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспіввісним зі складністю справи. Тож, керуючись принципами співмірності, справедливості та верховенства права, заявлена позивачем вартість таких витрат підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 3 000 грн. Саме така сума, на думку суду, буде обґрунтованою та відповідати принципу розумності, співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та витраченим часом.
Оскільки належним чином повідомлені про дату слухання справи доказів на його підтвердження, суду не надали, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.
Керуючись ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 509, 525 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задовольнити частково.
Скасувати заочне рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2023 у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» заборгованість за період з 01.04.2014 по 31.01.2017 р. у розмірі 2488,43 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» заборгованість з 01.04.2014 по 31.03.2023 р. у розмірі 33 649,39 грн., плату за абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 у сумі 240,00 грн., 3% річних за період з 01.04.2020 по 31.01.2022 у розмірі 287,83 грн., інфляційні витрати за період з 01.04.2014 по 31.03.2023 у розмірі 860,36 грн.
Стягнути у рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп., по 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні 00 коп. з кожного.
Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь  ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Сіденко