Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року Справа№805/2211/17-а 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” (Україна, 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Черкасова Володимира, буд. 114, каб. 201) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 43968079, адреса: 49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 57), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (код ЄДРПОУ 37993783, 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 11-А) про визнання протиправною бездіяльність щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, інформації про узгодженість бюджетного відшкодування у сумі 106690680 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету, стягнення з державного бюджету України заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 106690680 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 108035274 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство “Єнакієвський металургійний завод” м. Маріуполь, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зобов`язання відповідача внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству “Єнакієвський металургійний завод” суми податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 106690680 грн.
Остаточно визначившись з позовними вимогами позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, інформації про узгодженість бюджетного відшкодування у сумі 106690680 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету, стягнути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 106690680 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 108035274 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним, було подано декларацію та заяву про здійснення бюджетного відшкодування на загальну суму 106690680 грн. Відповідачем було проведено камеральну перевірку, за результатом якої 20.03.2015 р. було складено акт про результати камеральної перевірки даних ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за січень 2015 року № 102/28-03-47/00191193. Відповідно до висновків акту позивачем було завищено суму бюджетного відшкодування за січень 2015 року на суму ПДВ 1359956 грн., яку було зменшено. На підставі акту було винесено податкове повідомлення – рішення № 0000744700/1248/10/28-03-40 від 04.08.2015 р., згідно з яким позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 787274,95 грн. та застосовано штраф у сумі 393636,97 грн. Одночасно було винесено податкове повідомлення – рішення № 0000724700/1238/10/28-03-40 від 03.08.2015 р. відповідно до якого позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 809428,78 грн. та застосовано штраф у розмірі 404714,39 грн.
Зазначені податкові повідомлення – рішення були оскаржені в судовому порядку. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01.09.2015 р. по справі № 805/2944/15-а визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення № 0000724700/1238/10/28-03-40 від 03.08.2015 р. Рішення суду набрало законної сили 07.12.2005 р. В зв`язку з тим, відповідно до вимоги ст. 200 ПК України перерахування суми бюджетного відшкодування на рахунок платника податків мало бути здійснено протягом п`яти операційних днів з 07.12.2015 р. Також позивач зазначає, оскільки відповідачем не було відшкодовано відповідну суму бюджетного відшкодування, підприємство набуло право на нарахування пені у порядку встановленому п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України.
Відповідач - Офіс великих платників податків ДПС проти задоволення позовних вимог заперечував, надавши відзив, відповідно до якого зазначено наступне. Відповідач вважає, що позивачем безпідставно заявлена вимога щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 106690680 грн., оскільки ця сума була заявлена до 01.02.2016 р. та не відшкодована до 01 січня 2017 року, то позивач мав право лише на внесення цієї суми у Тимчасовий реєстр заяв про відшкодування сум ПДВ. Щодо позовних вимог про відшкодування податку на додану вартість в сумі 106690680 грн. та пеню нараховану на суму такої заборгованості. Відповідач зазначив, що стягнення Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування здійснюється органами Казначейства в порядку черговості надходження документів. Відповідач зазначив, що позовні вимоги заявлені до Офісу великих платників податків ДПС є або неправомірними, або не стосуються компетенції відповідача 1.
Головне управління Державної казначейської служби України у м Києві, проти задоволення позовних вимог заперечувала, надавши відзив, відповідно до якого зазначено наступне. Порядок відшкодування з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені статтею 200 Податкового кодексу України та Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 та Наказом Міністерства фінансів України від 03.03.2017 р. № 326 «Про затвердження Порядку інформації взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість». Відповідач, зазначив, що до ГУ Казначейства не надходила інформація від ДФСУ з Реєстру заяв про узгодження суми бюджетного відшкодування по ПАТ «ЄМЗ» та відповідно не було підстав для перерахування сум відшкодування ПДВ. Головним управлінням Казначейства не порушено права позивача на бюджетне відшкодування ПДВ.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №805/2211/17-а позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Єнакіївський металургійний завод” м. Маріуполь до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльність щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, інформації про узгодженість бюджетного відшкодування у сумі 106690680 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету та стягнення з державного бюджету України заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 106690680 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 108035274 грн. – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС щодо не подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету в розмірі 106690680 грн.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” м. Маріуполь (87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Ілліча, буд 54, блок 4, код ЄДРПОУ 00191193) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2015 р. в розмірі 106690680 грн.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” м. Маріуполь (87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Ілліча, буд 54, блок 4, код ЄДРПОУ 00191193) пеню у розмірі 105874569 грн. грн. за порушення строку відшкодування податку на додану вартість.
Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” м. Маріуполь (87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Ілліча, буд 54, блок 4, код ЄДРПОУ 00191193) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, код ЄДРПОУ 39440996) судовий збір в розмірі 20810 грн.
В інший частині відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 805/2211/17-а – залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 805/2211/17-а – залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020 скасована, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
19 лютого 2026 року адміністративна справа № 805/2211/17-а надійшла до Донецького окружного адміністративного суду.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2026 року, справу передано на розгляд судді Христофорову А.Б.
Ухвалою суду від 24 лютого 2026 року прийнято до розгляду адміністративну справу № 805/2211/17-а за позовом Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” м. Маріуполь до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльність щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, інформації про узгодженість бюджетного відшкодування у сумі 106690680 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету, стягнення з державного бюджету України заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за січень 2014 року в сумі 106690680 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 108035274 грн. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд справи вирішено розпочати спочатку.
Ухвалою суду від 04 березня 2026 року клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про заміну відповідача його правонаступником – задоволено.
Замінено Відповідача з Офісу великих платників податків ДПС (04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11Г, код ЄДРПОУ 43141471) на його правонаступника - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 43968079, адреса: 49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 57).
Ухвалою суду від 04 березня 2026 року у задоволенні клопотання представника Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” м. Маріуполь про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.
10 березня 2026 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких ним підтверджена правова позиція, викладена в адміністративному позові та раніше наданих уточненнях. Зазначив, що позовні вимоги стосуються стягнення з державного бюджету України заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість в сумі 106690680 грн. за січень 2015 року та пені, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 108035274 грн., що підтверджується відповідними податковими деклараціями та Актами перевірок.
В свою чергу, вказівка в уточненій позовній заяві періоду (місяця) січень 2014 року є технічної помилкою, в свою чергу суди попередніх інстанцій на підставі наявних матеріалів справи вірно встановили період (місяць) стягнення з державного бюджету України заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість в сумі 106690680 грн. саме, як січень 2015 року.
Додатково звертає увагу, що як вбачається з матеріалів справи №805/2258/17-а Позивачем до податкового органу було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року, в якій самостійно визначено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку 127 769 050 грн. Доказів проведення заходів, передбачених Податковим кодексом України, на підтвердження правомірності заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування відповідачем не надано. Сума бюджетного відшкодування за січень 2015 року - 127 769 050 грн. не відшкодована.
Отже вважає, що в справі №805/2258/17-а предметом розгляду була сума бюджетного відшкодування у розмірі 127 769 050,00 грн., в той час, як предметом розгляду у справі №805/2211/17-а є сума бюджетного відшкодування у розмірі 106 690 680,00 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2015 р. в розмірі 106690680 грн. та пені, не були предметом позовних вимог по справі №805/2258/17-а. Зазначені обставини підтверджуються податковою декларацією за січень 2015 року, податковою декларацією за лютий 2015 року, а також актом перевірки №102 та актом перевірки №125. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
13 березня 2026 року представник Відповідача - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування клопотання було зазначено, що для повного і всебічного встановлення обставин справи №805/2211/17-а необхідним є її розгляд за правилами загального позовного провадження з огляду на вид позовних вимог та необхідність детального дослідження значного обсягу доказів, в т.ч. докази належних підстав для видачі наказу. Враховуючи характер справи №805/2211/17-а, склад учасників та той факт, що предметом спору по справі є визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, вважає за необхідне розглядати справу №805/2211/17-а за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 16 березня 2026 року у задоволенні клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про розгляд справи за правилами загального позовного провадження – відмовлено.
09 квітня 2026 року від представника Відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву де зазначено, що за період з 01.04.2017 по 31.03.2026 інформація з Реєстру про узгодженні суми бюджетного відшкодування ПДВ по Позивачу за січень 2014 року в розмірі 106 690 680,00 гривень у вигляді платіжного доручення та кошти для здійснення бюджетного відшкодування ПДВ від Державної казначейської служби України, не надходили.
Звертають увагу на те, що порядок відшкодування ПДВ має чітке нормативне урегулювання, в якому як податкові органи, так і органи Казначейства наділені своїми окремими функціями. Органи Казначейства не займаються питаннями оподаткування та узгодженням сум бюджетного відшкодування. Дії органів Казначейства в процесі бюджетного відшкодування ПДВ є похідними від дій податкових органів. Головним управлінням Казначейства жодним чином не порушено право Позивача на бюджетне відшкодування ПДВ, що могло би стати підставою для виникнення у Позивача права на пеню.
Також звернули увагу суду, що згідно даних встановлених постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі № 160/25065/23 власниками істотної участі Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" є наступні фізичні особи: - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) володіє опосередковано 70,27% статутного капіталу ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод"; - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) володіє опосередковано 20,68% статурного капіталу ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод". При цьому щодо ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) Указом Президента України №376/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24.06.2024 «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введено в дію спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) терміном застосування на 5 років до 24.06.2029 (інформація згідно Державного реєстру санкцій).
З огляду на викладене, з урахуванням наявності обмежувальних заходів, що передбачені Законом України "Про санкції" та застосовані відносно ОСОБА_2 (який володіє опосередковано 20,68% статурного капіталу ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод"), на теперішній час відсутні законні підстави для стягнення з Державного бюджету України заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені на користь ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод", тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
09 квітня 2026 року представником Відповідача - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надані до суду додаткові пояснення, де також зазначено, із посиланням на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі № 160/25065/23, що з урахуванням наявності обмежувальних заходів, що передбачені Законом України "Про санкції" та застосовані відносно ОСОБА_1 (який володіє опосередковано 20,68% статурного капіталу ПрАТ "Єнакіївський металургійний завод"), на теперішній час відсутні законні підстави для стягнення з Державного бюджету України заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені на користь ПрАТ "Єнакіївський металургійний завод"».
Зазначає, що з урахуванням приписів ст. 78 КАС України доказуванню не підлягають обставини: щодо перебування особи, яка здійснює істотний вплив на підприємство Позивача, під дією персональних обмежувальних заходів (санкцій) у відповідності до рішення Ради національної безпеки й оборони України, введеного в дію Указом Президента України. Дія даних персональних обмежувальних заходів (санкцій) не є скасованою й на теперішній момент;
щодо прийняття законодавчих змін до Податкового кодексу України, якими прямо заборонено як органам Державної податкової служби України, так і органам казначейства, здійснювати будь-яке відшкодування сум податку на додану вартість особам, які перебувають під дією персональних обмежувальних заходів (санкцій), а також й підприємствам, які перебувають під істотним впливом даних осіб. Дія даних законодавчих обмежень об`єктивно поширюється й на суми пені, нарахованої на таку заборгованість, оскільки пеня є похідною вимогою;
щодо відсутності у ПРАТ «ЄМЗ» права на отримання будь-якого бюджетного відшкодування у зв`язку з вищенаведеними обставинами.
З урахування додаткових пояснень, просив відмовити в задоволенні позву в повному обсязі.
16 квітня 2026 року від представника Позивача до суду надійшли пояснення, де представником підтримана правова позиція, заявлена в адміністративному позові та попередніх письмових заявах з процесуальних питань, додатково зазначив, що право на бюджетне відшкодування ПДВ у ПРАТ «ЄМЗ» виникло в 2015 році. Натомість п. 200.4-1 ст. 200 Податкового кодексу України в наступній редакції: «Платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення» набрав чинності лише 01.08.2024р., тобто за 9 років до виникнення у ПРАТ «ЄМЗ» право на бюджетне відшкодування ПДВ, а тому з урахуванням приписів ст. 58 Конституції України вказує, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Крім того, вказує, що Відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які підтверджуються твердження, викладене у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі № 160/25065/23. Натомість, відповідно до даних ЄДР та структури власності Позивача (додані до позовної заяви) визначено, що ОСОБА_3 (громадянин України) опосередковано володіє часткою статутного капіталу Товариства в розмірі 70,27%. Отже, ОСОБА_3 є КБВ Позивача, що підтверджується відомостями з ЄДР.
Звертає увагу суду, що єдиними акціонером (розглядається як учасник в рамках норми, що досліджується) Позивача, є компанія SITLER MANAGEMENT LIMITED (СІТЛЕР МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД), (Кіпр), що володіє пакетом акцій у розмірі 92,1727% статутного капіталу Позивача та Інші акціонери – фізичні та юридичні особи, загальна частка яких у статутному капіталі Позивача складає 7,8273%.
Представник Позивача посилається на правові позиції та обставини, встановлені в судових рішеннях, зокрема Третього апеляційного адміністративного суду та Верховного Суду та зазначає, що ними підтверджено, що ОСОБА_2 не володіє компанією SMART STEEL LTD (СМАРТ СТІЛ ЛТД), відповідно не має ніякого відношення до ПРАТ «ЄМЗ». На підставі інформації з Державного реєстру санкцій встановлено відсутність інформації про накладення санкцій на ПРАТ «ЄМЗ», його засновників (учасників) - SITLER MANAGEMENT LIMITED (СІТЛЕР МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД), та кінцевих бенефіціарних власників ОСОБА_3 .
Відповідачами не надано доказів, що відносно ПРАТ «ЄМЗ» була проведена перевірка, в ході якої, було встановлено прийняття (застосування) санкцій відносно засновків (учасників), кінцевих бенефіціарних власників ПРАТ «ЄМЗ та за результатами такої перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення про відмову наданні бюджетного відшкодування або зупинення бюджетного відшкодування ПДВ. 
З урахування викладеного просив задовольнити позов повністю.
Згідно з ч. 5-6 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо, зокрема, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. 
З урахуванням приписів ст. 12, 257 КАС України враховуючи, що дана справа належить до категорії справ які можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, суд дійшов висновку про розгляд даної адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Розглянувши матеріали справи та всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач, Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод» (ПРАТ «ЄМЗ»), код ЄДРПОУ 00191193, зареєстроване місцезнаходження (станом на час розгляду справи): Україна, 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Черкасова Володимира, буд. 114, каб. 201; основний вид діяльності: 24.10 виробництво чавуну сталі та феросплавів (основний); індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість (ПДВ) 001911905110; станом на час подання заяви про повернення бюджетного відшкодування за січень 2015 року перебував на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального ГУМД (СДПІ з ОВП у м. Донецьку) (згодом Міжрегіональне головне управління ДФС реорганізовано шляхом приєднання до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, який потім реорганізовано в Офіс великих платників податків ДПС, станом на час розгляду справи - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків).
Відповідач - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, є відокремленим підрозділом Державної податкової служби України без статусу юридичної особи, код ЄДРПОУ 43968079, зареєстроване місцезнаходження: Україна, 49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр.-т Поля Олександра, буд. 57; виходячи зі змісту функцій, завдань та повноважень у сфері податкових правовідносин між державою та великими платниками податків – є правонаступником у правовідносинах, пов`язаних із виконанням функцій держави у сфері сплати податків та зборів великими платниками податків, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Офісу великих платників податків ДПС.
Відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, є органом державної влади, код ЄДРПОУ ЮО 37993783, зареєстроване місцезнаходження: Україна, 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 11-А.
18.02.2015 р. Позивач подав до СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУМД податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 127769050 грн. 17.11.2015 р. позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок. (т. с. 1 а.с. 12-23).
СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку за січень 2015 року, за результатами якої складено акт № 102/28-03-47/00191193 від 20.03.2015 р. (т. с. 1 а.с. 51-63).
Актом перевірки встановлені порушення пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за січень 2015 року на суму ПДВ 1359956 грн., та яка підлягає зменшенню.
Також у розділі 4 акту перевірки зазначено, що висновки щодо бюджетного відшкодування ПАТ «ЄМЗ» на рахунок платника у банку по декларації за січень 2014 року будуть здійснені після проведення заходів, передбачених Податковим кодексом України.
На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 04.08.2015 р. № 0000744700/1248/10/28-03-40, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 809428,78 грн. (т. с. 1 а.с. 64).
Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування вищезазначеного податкового повідомлення-рішення.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01.09.2015 року по справі № 805/2944/15, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення СДПІ з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 04.08.2015 р. № 0000744700/1248/10/28-03-40. (т. с. 1 а.с. 65-75).
Рішення суду від 01.09.2015 року у справі № 805/2944/15 набрало законної сили 07.12.2015 року.
Остаточні позовні вимоги представником Позивача були викладені в заяві про уточнення позовних вимог від 16.10.2019, відповідно до якої просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, інформації про узгодженість бюджетного відшкодування у сумі 106690680 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод»;
- стягнути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за січень 2014 року в сумі 106690680 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 108035274 грн. (т.2 а.с. 7-13).
Проте, суд бере до уваги заяву представника Позивача від 10.12.2019 року відповідно до якої зазначено, що у зв`язку з допущеною опискою в прохальній частині уточнених позовних вимог просив читати замість слів «…за січень 2014 року…» слова «… за січень 2015 року…» (т.2 а.с. 93), а також пояснення представника Позивача від 10.03.2026 року де зазначено, що вказівка в уточненій позовній заяві періоду (місяця) січень 2014 року є технічної помилкою, в свою чергу суди попередніх інстанцій на підставі наявних матеріалів справи вірно встановили період (місяць) стягнення з державного бюджету України заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість в сумі 106690680 грн. саме, як січень 2015 року.
Отже, суд з урахуванням зазначених заяв представника позивача по суті справи, доходить висновку, що спірним питання в даній адміністративній справі є, у тому числі, вимога про бюджетне відшкодування податку на додану вартість саме за січень 2015 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №805/2211/17-а (т.2 а.с. 98-104) позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Єнакіївський металургійний завод” м. Маріуполь до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльність щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, інформації про узгодженість бюджетного відшкодування у сумі 106690680 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету та стягнення з державного бюджету України заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 106690680 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 108035274 грн. – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС щодо не подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету в розмірі 106690680 грн.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” м. Маріуполь (87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Ілліча, буд 54, блок 4, код ЄДРПОУ 00191193) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2015 р. в розмірі 106690680 грн.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” м. Маріуполь (87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Ілліча, буд 54, блок 4, код ЄДРПОУ 00191193) пеню у розмірі 105874569 грн. грн. за порушення строку відшкодування податку на додану вартість.
Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” м. Маріуполь (87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Ілліча, буд 54, блок 4, код ЄДРПОУ 00191193) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, код ЄДРПОУ 39440996) судовий збір в розмірі 20810 грн.
В інший частині відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 805/2211/17-а – залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 805/2211/17-а – залишено без змін. (т. 2 а.с. 234-238).
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020 скасована, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (т. 4 а.с. 187-198).
Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції в даній справі, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема зазначив, що у випадку встановлення судом обставин щодо заявлення Товариством вимог про бюджетне відшкодування податку на додану вартість саме за січень 2015 року, висновок судів попередніх інстанцій щодо підтвердження задекларованих позивачем сум бюджетного відшкодування за січень 2015 року без дослідження результатів документальної перевірки достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої Товариством у декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року, проведеної на виконання рішення суду у справі № 805/2258/17-а, та, відповідно щодо наявності/відсутності підстав для нарахування пені та періоду нарахування пені, є передчасним.
Судом встановлено, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2018 року по справі № 805/2258/17-а скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року; позовні вимоги ПРАТ «ЄМЗ» задоволено частково:
- зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні данні щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству «Єнакієвський металургійний завод» суми ПДВ за серпень 2014 року 2 950 450 грн, за вересень 2014 року 817 676 грн, за жовтень 2014 року 282 714 грн, за листопад 2014 року 1 002 865 грн, за лютий 2015 року 515 091 грн, за березень 2015 року 30 857 209 грн, за квітень 2015 року 57 278 413 грн;
- зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби провести документальну перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» у декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року, січень 2015 року, травень 2015 року, червень 2015 року;
- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72603689).
Постановою Верховного Суду від 21 серпня 2018 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2018 року по справі № 805/2258/17-а в частині зобов`язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні данні щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству «Єнакієвський металургійний завод» суми податку на додану вартість за серпень 2014 року 2 950 450 грн, за вересень 2014 року 817 676 грн, за жовтень 2014 року 282 714 грн, за листопад 2014 року 1 002 865 грн, за лютий 2015 року 515 091 грн, за березень 2015 року 30 857 209 грн, за квітень 2015 року 57 278 413 грн – скасовано та в цій частині справу направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; в решті постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2018 року залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/76034966).
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року по справі № 805/2258/17-а в частині зобов`язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування данні щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству «Єнакієвський металургійний завод» суми ПДВ за серпень 2014 року 2 950 450 грн, за вересень 2014 року 817 676 грн, за жовтень 2014 року 282 714 грн, за листопад 2014 року 1 002 865 грн, за лютий 2015 року 515 091 грн, за березень 2015 року 30 857 209 грн, за квітень 2015 року 57 278 413 грн - залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/81177156).
Постановою Верховного Суду від 9 липня 2019 року постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року та постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі № 805/2258/17-а в частині зобов`язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні данні щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству «Єнакієвський металургійний завод» суми податку на додану вартість за серпень 2014 року в сумі 2 950 450 грн, за вересень 2014 року в сумі 817 676 грн, за жовтень 2014 року в сумі 282 714 грн, за листопад 2014 року в сумі 1 002 865 грн, за лютий 2015 року в сумі 515 091 грн, за березень 2015 року в сумі 30 857 209 грн, за квітень 2015 року в сумі 57 278 413 грн залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82898745).
На виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2018 року по справі № 805/2258/17-а в частині зобов`язання провести документальну перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ, задекларовану ПРАТ «ЄМЗ» у деклараціях з ПДВ за грудень 2014 року, січень, травень та червень 2015 року, посадовими особами Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у період з 20 серпня по 24 вересня 2019 року було проведено позапланову документальну виїзну перевірку позивача з питань достовірності декларування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за деклараціями за листопад, грудень 2014 року, травень, червень 2015 року та бюджетного відшкодування ПДВ за деклараціями за грудень 2014 року, січень, травень, червень 2015 року.
Відповідно до висновків, викладених у акті перевірки від 1 жовтня 2018 року № 97/28-10-47-06/0191193, встановлено порушення позивачем вимог пп. 14.1.8 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.3 ст. 198, п.п. 200.1, 200.3, 200.4 ст. 200, п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за листопад, грудень 2014 року та травень, червень 2015 року, що, у свою чергу, призвело до завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, зокрема за січень 2015 року – 33664589 грн. 
На підставі зазначеного акту перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було прийнято податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2018 року № 0004364706, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ, у тому числі за декларацією з ПДВ № 9019227123 від 18 лютого 2015 року за січень 2015 року на суму 33664589 грн., яке було оскаржено позивачем в судовому порядку та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року по справі № 200/2495/19-а визнано протиправним та скасовано (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100069563). Дане рішення набрало законної сили 19 січня 2022 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 200/2495/19-а касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року та постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року – без змін.
Сума бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2015 року у розмірі 106690680 грн., яка є спірною в межах даної справи, як станом на час звернення із даним позовом до Донецького окружного адміністративного суду, так і станом на час розгляду даної справи позивачеві не відшкодована. 
Будучи не згодним із тривалим не поверненням суми бюджетного відшкодування ПДВ, зокрема, за січень 2015 року в сумі 106690680 грн., позивачем була заявлена до стягнення пеня за період з 15.12.2015 року (дата набуття суми невідшкодованого ПДВ статусу заборгованості) по 16.09.2019 року у розмірі 108035274 грн. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України (далі – ПК України) відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами цього кодексу.
Відповідно до пп. 14.1.18 та 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України (тут і до наступного уточнення - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто у редакції, яка діяла у періоди подачі позивачем декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014 року, травень, червень 2015 року) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість (ПДВ) на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені ст. 200 ПК України.
Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
За змістом п.п. 200.10, 200.11 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Згідно з п. 200.11 ст. 200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Відповідно до п. 200.13 ст. 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Згідно з п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: […] б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; […].
Положеннями п. 200.15 ст. 200 ПК України передбачено, що у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.
Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
З наведених нормативно-правових приписів слідує, що Держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після набуття зазначеною сумою відшкодування статусу узгодженої.
У випадку, якщо протягом встановленого ст. 200 ПК України строку відповідних дій, спрямованих на відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень п. 200.23 ст. 200 ПК України нараховується пеня.
Отже, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення повернення бюджетного відшкодування до часу, поки не будуть відшкодовані кошти.
Визначаючись із датою узгодженості суми відшкодування ПДВ за січень 2015 року у розмірі 106690680 грн, суд виходить з наступного.
Як встановлено судом, СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку за січень 2015 року, за результатами якої складено акт № 102/28-03-47/00191193 від 20.03.2015 р. (т. с. 1 а.с. 51-63).
Актом перевірки встановлені порушення пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за січень 2015 року на суму ПДВ 1359956 грн., та яка підлягає зменшенню.
Також у розділі 4 акту перевірки зазначено, що висновки щодо бюджетного відшкодування ПАТ «ЄМЗ» на рахунок платника у банку по декларації за січень 2014 року будуть здійснені після проведення заходів, передбачених Податковим кодексом України.
При цьому, у встановлений ст. 200 ПК України строк заходи, передбачені ПК України (зокрема документальна позапланова виїзна перевірка), контролюючим органом проведені не були, як наслідок, висновок із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню ПРАТ «ЄМЗ» на рахунок платника у банку по декларації за січень 2015 року також не був поданий органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Отже, СДПІ з ОВПП у м. Донецьку (правонаступником якого у спірних правовідносинах є Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків) допустила протиправну бездіяльність, так як не здійснила встановлених ст. 200 ПК України заходів, спрямованих на вирішення питання щодо остаточного визначення суми ПДВ, яка підлягає відшкодуванню з бюджету позивачеві по декларації за січень 2015 року, що, у свою чергу, відтермінувало дату узгодження суми бюджетного відшкодування ПДВ за вказаний період.
З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до ПК України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VIII, яким був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування і який не передбачав надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування мало здійснюватись в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Згідно з п. 52 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України (з урахуванням доповнень, внесених Законом № 1797-VIII) до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним п. 200.19 ст. 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження. Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному ст. 200 цього Кодексу.
Відповідно до п. 56 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України (з урахуванням доповнень, внесених Законом № 1797-VIII) до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету. Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному ст. 200 цього Кодексу.
Отже, з 1 січня 2017 року законодавчо змінено механізм реалізації права на бюджетне відшкодування: запроваджено функціонування двох різних самостійних реєстрів, а саме: Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним п. 200.19 ст. 200 ПК України, та Тимчасового реєстру заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовано з бюджету. Законодавчо закріплено хронологічний порядок реєстрації та обліку заяв та подальшого фактичного відшкодування сум, проте законодавчо (нормативно) не визначені граничні (преклюзивні) строки виконання уповноваженими державою органами відповідних обов`язків. Заборгованість бюджету обліковується за платником в інтегрованій автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» ДПС до повного її погашення.
Судом також встановлено, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2018 року по справі № 805/2258/17-а скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року. Крім іншого, суд апеляційної інстанції зобов`язав контролюючий орган провести документальну перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ, задекларовану ПРАТ «ЄМЗ» у деклараціях з ПДВ за грудень 2014 року, січень, травень, червень 2015 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72603689).
Як вбачається з мотивувальної частини зазначеного судового рішення, під час розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що контролюючим органом не було підтверджено достовірність нарахування позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ, у тому числі за січень 2015 року і що висновок суду першої інстанції про те, що сума ПДВ за цей звітний періоди є узгодженою та підлягає включенню до Тимчасового реєстру – є помилковим.
Постановою Верховного Суду від 21 серпня 2018 року підтримано наведені вище висновки суду апеляційної інстанції та постанову апеляційного суду від 2 березня 2018 року в частині зобов`язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби провести документальну перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ, задекларовану ПРАТ «ЄМЗ» у декларації з ПДВ за грудень 2014 року, січень, травень, червень 2015 року залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/76034966).
На виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 березня 2018 року по справі № 805/2258/17-а в частині зобов`язання провести документальну перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ, задекларовану ПРАТ «ЄМЗ» у деклараціях з ПДВ за грудень 2014 року, січень, травень та червень 2015 року, посадовими особами Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у період з 20 серпня по 24 вересня 2019 року було проведено позапланову документальну виїзну перевірку позивача з питань достовірності декларування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за деклараціями за листопад, грудень 2014 року, травень, червень 2015 року та бюджетного відшкодування ПДВ за деклараціями за грудень 2014 року, січень, травень, червень 2015 року.
Відповідно до висновків, викладених у акті перевірки від 1 жовтня 2018 року № 97/28-10-47-06/0191193, встановлено порушення позивачем вимог пп. 14.1.8 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1,198.3 ст. 198, п.п. 200.1, 200.3, 200.4 ст. 200, п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за листопад, грудень 2014 року та травень, червень 2015 року, що, у свою чергу, призвело до завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, зокрема за січень 2015 року – 33664589 грн. 
На підставі зазначеного акту перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було прийнято податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2018 року № 0004364706, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ, у тому числі за декларацією з ПДВ № 9019227123 від 18 лютого 2015 року за січень 2015 року на суму 33664589 грн., яке було оскаржено позивачем в судовому порядку та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року по справі № 200/2495/19-а визнано протиправним та скасовано (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100069563). 
Дане рішення набрало законної сили 19 січня 2022 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 200/2495/19-а касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року та постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року – без змін. 
Відповідно до п. 200.12 ст. 200 ПК України (в редакції, чинній станом на час складання акту документальної позапланової перевірки від 1 жовтня 2018 року № 97/28-10-47-06/0191193) зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: […] б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення. […]. 
Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що сума відшкодування ПДВ за січень 2015 року в розмірі 106690680 грн.(заявлена позивачем у позові):
в розмірі 94104461 грн. = (127769050 грн. (сума бюджетного відшкодування, заявлена у декларації за січень 2015 року) – 33664589 грн. (сума завищення бюджетного відшкодування, встановлена за результатами позапланової документальної перевірки у жовтні 2018 року) набула статусу узгодженої 2 жовтня 2018 року, тобто, з наступного дня після складання акту перевірки від 1 жовтня 2018 року (пп. «в» п. 200.12 ст. 200 ПК України);
в розмірі 12586219 грн. = (106690680 грн. (заявлена позивачем в межах даної справи сума бюджетного відшкодування за січень 2015 року) – 94104461 грн (сума підтверджена актом документальної позапланової перевірки від 1 жовтня 2018 року № 97/28-10-47-06/0191193) набула статусу узгодженої 19 січня 2022 року, тобто, з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення – рішення від 23 жовтня 2018 року № 0004364706 (пп. «ґ» п. 200.12 ст. 200 ПК України).
Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України встановлено, що у випадках, передбачених п.п. «б» і «в» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку; […].
У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку[…].
Сума відшкодування ПДВ за січень 2015 року у розмірі 94104461 грн мала відобразитись у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування 3 жовтня 2018 року. Сума відшкодування ПДВ за січень 2015 року у розмірі 12586219 грн мала відобразитись у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування 20 січня 2022 року.
Згідно з п. 200.12 ст. 200 ПК України узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені п. 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України».
Пунктом 200.13 ст. 200 ПК України визначено, що на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
Враховуючи висновок суду про те, що сума відшкодування ПДВ за січень 2015 року в розмірі 94104461 грн набула статусу узгодженої 2 жовтня 2018 року (вівторок), беручи до уваги приписи п. 200.13 ст. 200 ПК України, зазначена сума мала бути перерахована на банківський рахунок позивача не пізніше 9 жовтня 2018 року (вівторок).
Щодо суми відшкодування ПДВ за січень 2015 року в розмірі 12586219 грн., то вона набула статусу узгодженої 19 січня 2022 року (середа), беручи до уваги приписи п. 200.13 ст. 200 ПК України, зазначена сума мала бути перерахована на банківський рахунок позивача не пізніше 26 січня 2022 року (середа).
Як встановлено судом, станом на час розгляду даної справи вказані суми, у загальному розмірі 106690680 не перерахована органом казначейства на банківський рахунок позивача.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що внаслідок порушень державою в особі контролюючого органу встановлених ст. 200 ПК України процедур та порядку, було порушено право позивача на своєчасне отримання належного йому бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2015 року у розмірі 106690680 грн.
Щодо посилань представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 189 «Деякі питання бюджетного відшкодування податку на додану вартість» відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у Тимчасовому реєстрі заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету, здійснюється в межах сум, визначених законом про державний бюджет України на відповідний рік, суд зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України є нормативно-правовим актом підзаконної дії та не відповідає нормі п. 200.23 ПК України (нормі кодифікованому закону), якою не встановлено обмежень щодо нарахування пені законами про державний бюджет України на відповідний рік.
Щодо посилань відповідача на те, що згідно з п. 200.23 ПК України пеня фактично нараховується протягом строку її дії, включаючи день погашення, і що за відсутності факту погашення бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ відсутні й підстави для нарахування пені на таку заборгованість, суд зазначає, що Верховним Судом вже неодноразово надавалась оцінка подібним твердженням (постанови від 21 травня 2020 року у справі № 0740/951/18, від 11 серпня 2021 року у справі № 820/3643/17, від 12 серпня 2021 року у справі № 812/885/16, від 18 жовтня 2022 року у справі № 2240/2687/18, від 21 березня 2023 року у справі № 820/5532/17) і за висновком Верховного Суду непогашення заборгованості бюджету з ПДВ не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення пені, нарахованої на суму такої заборгованості.
Щодо посилань відповідача на те, що згідно з п. 56 підрозділу ІІ Перехідних положень ПК України відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у реєстрі, розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв здійснюється центральним органом виконавчої влади та на теперішній час жодним нормативним актом не передбачений механізм внесення до Тимчасового реєстру заяв про відшкодування сум ПДВ, що свідчить про фізичну неможливість здійснити відшкодування заявлених сум ПДВ, - суд зазначає, що виходячи з приписів ст. 200 та п. 56 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України повернення бюджетного відшкодування за заявами платників податків відбувається шляхом спочатку внесення відомостей про відповідні заяви платників податків контролюючим органом у відповідний реєстр заяв та вже потім відбувається перерахування узгоджених сум бюджетного відшкодування органом казначейства на банківський рахунок платника податків.
Суд зауважує, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні судові рішення, якими встановлено, що до вказаного реєстру вносились дані про заяви про повернення суми бюджетного відшкодування (наприклад, про вказане йдеться у постановах Верховного Суду від 20 березня 2024 року по справі № 260/1130/18, від 21 травня 2020 року у справі № 0740/951/18).
Отже, посилання відповідача на те, що жодним нормативним актом не передбачено механізму внесення до Тимчасового реєстру заяв про відшкодування сум ПДВ, жодним чином не підтверджують неможливість «фізичного» внесення контролюючим органом (Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, потім - Офіс великих платників податків ДПС та Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків) відповідних відомостей до Тимчасового реєстру заяв.
Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що порушення встановленого ст. 200 ПК України порядку здійснення дій, пов`язаних із підтвердженням сум ПДВ, що підлягали відшкодуванню на банківський рахунок позивача, почалось ще у 2015 році, коли контролюючим органом (Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, після Офісом великих платників податків ДПС, правонаступником яких у спірних правовідносинах є Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків) не було своєчасно проведено документальну перевірку позивача (необхідність проведення якої була встановлена судовим рішенням по справі № 805/2258/17-а) та, як наслідок, не було своєчасно складено відповідного висновку та не надано цей висновок територіальному органу Державної казначейської служби України. У зв`язку із чим заявлена до відшкодування сума ПДВ за січень 2015 року в розмірі 106690680 грн. набула статусу узгодженої значно пізніше, аніж передбачено ст. 200 ПК України.
Отже, порушення права позивача на своєчасне отримання бюджетного відшкодування за січень 2015 року в розмірі 106690680 грн. (заявлене ним відповідно до позовних вимог) було спричинено саме бездіяльністю контролюючого органу.
Визначаючись із способом захисту порушеного права позивача щодо отримання бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2015 року у розмірі 106690680 грн. суд виходить з такого.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
За правовою позицією Верховного Суду України (постанови від 16 вересня 2015 року у справі № 21-881а15, від 17 листопада 2015 року у справі № 21-4371а15, від 20 квітня 2016 року у справі № 21-452а16, від 7 березня 2017 року у справі № 820/19449/14) Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування ПДВ, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року № 39 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), не передбачав бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) зі здійсненням судового контролю над рішеннями контролюючих органів, ухваленими за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування або окремо від здійснення такого контролю. Відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а отже, суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.
Враховуючи зазначене, стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ було визнано Верховним Судом України неналежним способом захисту прав платника податків; правильним механізмом захисту порушеного права визнавалось зобов`язання контролюючого органу виконати покладені на нього законом і підзаконними актами обов`язки щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.
У зв`язку із набранням з 1 січня 2017 року чинності Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VIII, яким були внесені зміни до ПК України, передумовою для отримання платником ПДВ належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі заяв та Тимчасовому реєстрі заяв інформації про її узгодження (наряду із зазначеною у заяві сумою податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; датою узгодження контролюючим органом зазначеної у заяві суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню) задля забезпечення можливості органу Казначейства перерахувати визначену у Реєстрі узгоджену суму платникові.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15 відступила від наведеного вище висновку Верховного Суду України та зазначила, що враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, такі способи захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування або внести заяву платника до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права цього платника податку.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення судом рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає цій статті.
Застосувавши приписи ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновки Європейського суду з прав людини щодо застосування цієї норми, викладені, зокрема в рішеннях у справі «Бейелер проти Італії» від 5 січня 2000 року, у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 квітня 2014 року, у справі «Інтерсплав проти України» від 9 січня 2007 року, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15 дійшла висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права Товариства, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на його користь заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.
Враховуючи наведене, беручи до уваги приписи п. 200.23 ст. 200 ПК України, суд висновує, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - стягнення з Державного бюджету України на користь позивача заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ за січень 2015 року в розмірі 106690680 грн. та пені, нарахованої на суму такої заборгованості - є належним та ефективним способом захисту порушеного права.
Визначаючись із розміром пені, що підлягає стягненню, суд виходить з такого.
Як зазначалося судом вище, сума відшкодування ПДВ за січень 2015 року у розмірі 94104461 грн. мала відобразитись у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування 3 жовтня 2018 року. Сума відшкодування ПДВ за січень 2015 року у розмірі 12586219 грн мала відобразитись у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування 20 січня 2022 року.
Згідно з приписами п. 200.13 ст. 200 ПК України, відповідно до яких орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти операційних днів після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку […], зазначені суми мали бути перераховані на банківський рахунок позивача:
сума відшкодування ПДВ за січень 2015 року в розмірі 94104461 грн. не пізніше 9 жовтня 2018 року (вівторок);
сума відшкодування ПДВ за січень 2015 року в розмірі 12586219 грн., не пізніше 26 січня 2022 року (середа).
Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ; на суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Отже, розрахунок суми пені має відбуватись з наступного дня після спливу строку, протягом якого суми відшкодування мали бути перераховані на банківський рахунок позивача, - з 10 жовтня 2018 року – для бюджетної заборгованості в розмірі 94104461 грн.; з 27 січня 2022 року - для бюджетної заборгованості в розмірі 12586219 грн. 
Разом з тим, відповідно до позовних вимог (з урахування заяви про уточнення), позивачем заявлено до стягнення сума пені – 108035274 грн. за період з 15.12.2015 року по 16.09.2019 року.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 2,3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
З урахуванням заявленого позивачем періоду стягнення пені та висновків суду наведених раніше стосовно дати розрахунку пені, суд доходить висновку що розрахунок пені повинен здійснюватися за період з 10 жовтня 2018 року по 16 вересня 2019 року виходячи із суми бюджетної заборгованості в розмірі 94104461 грн. Інша частина бюджетної заборгованості в розмірі 12586219 грн. для обрахунку пені судом не береться до увагу з огляну на те, що її узгодженість настала поза межами періоду пені, заявленого позивачем. 
Щодо посилань Позивача на те, що порушення його прав на отримання бюджетного відшкодування мало місце у 2015 році (бюджетне відшкодування мало бути повернуто позивачу: за січень 2015 року – 15.12.2015 а тому саме з цієї дати має нараховуватись пеня, суд зазначає, що ст. 200 ПК України пов`язує час початку нарахування пені за затримку відшкодування ПДВ саме з моментом набуття суми цього відшкодування статусу узгодженої, про що зазначалось неодноразово Верховним Судом, в тому числі і у постановах, на які посилається позивач, а саме: від 21 травня 2020 року у справі № 0740/951/18, від 20 березня 2024 року у справі № 260/1130/18, від 23 квітня 2024 року у справі № 200/1370/21-а).
Враховуючи наведене, позовні вимоги Позивача в частині стягнення пені за період до 10 жовтня 2018 року задоволенню не підлягає внаслідок його необґрунтованості (неузгодженість до 9 жовтня 2018 року сум бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2015 року), а також судом не надається оцінка періодам після 16 вересня 2019 року, адже зазначений період обмежується заявленими позивачем вимогами. 
Разом із цим позовні вимоги позивача про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2015 року в розмірі 94104461, за період з 10 жовтня 2018 року (наступний день після набуття вказаною сумою статусу узгодженої) по 16 вересня 2019 року - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з п. 200.23 ст. 200 ПК України на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ пеня нараховується на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року по справі № 820/1750/18, від 25 березня 2020 року по справі № 808/481/16, від 29 листопада 2021 року по справі № 420/4252/19, від 13 липня 2022 року у справі № 200/12042/20-а, від 12 липня 2023 року по справі № 640/14076/21, пеня розраховується виходячи із облікової ставки НБУ протягом строку її дії, тобто із урахуванням змін облікової ставки Національного банку України.
Розрахунок пені здійснюється за формулою: Сп = Cз х Ос х Рс : Др х Дп, де:
Сп - сума пені, що нараховується на бюджетну заборгованість з ПДВ;
Сз - сума бюджетної заборгованості з ПДВ;
Ос - облікова ставка НБУ на момент виникнення пені;
Рс - розрахункова ставка (120% облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені протягом строку дії ставки);
Др - кількість днів у календарному році;
Дп - кількість календарних днів прострочення у сплаті заборгованості.
Розрахунок пені за прострочення сплати позивачеві бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ за декларацією за січень 2015 року в сумі 94104461 грн:
Період нарах. пені Дп Сз(грн) Ос(%) Рс(%) Др Сп(грн)
10.10.18-25.04.19 198 94 104 461 18,0 120 365 11 026 464,62
26.04.19-18.07.19 84 94 104 461 17,5 120 365 4 547 952,58
19.07.19-05.09.19 49 94 104 461 17,0 120 365 2 577 173,13
06.09.19-16.00.19 11 94 104 461 16,5 120 365 561 532,93
Таким чином, стягненню з державного бюджету на користь позивача внаслідок порушення строків відшкодування ПДВ за січень 2015 року в розмірі 94104461 грн. - підлягає пеня у сумі 18713123,26 грн.
Щодо доводів представників відповідачів, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях стосовно того, що ПрАТ «ЄМЗ» не має права на відшкодування від`ємного значення, оскільки одним з власників товариства є ОСОБА_2 , (20.68 % статутного капіталу) відносно якого рішенням РНБО застосовані персональні санкцій суд зазначає наступне.
Так, представник Відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві у відзиві від 09.04.2026 року звернув увагу суду, що згідно даних встановлених постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі № 160/25065/23 власниками істотної участі Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" є наступні фізичні особи: - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) володіє опосередковано 70,27% статутного капіталу ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод"; - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) володіє опосередковано 20,68% статурного капіталу ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод". При цьому щодо ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) Указом Президента України №376/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24.06.2024 «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»» введено в дію спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) терміном застосування на 5 років до 24.06.2029 (інформація згідно Державного реєстру санкцій).
З огляду на викладене, з урахуванням наявності обмежувальних заходів, що передбачені Законом України "Про санкції" та застосовані відносно ОСОБА_2 (який володіє опосередковано 20,68% статурного капіталу ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод"), на теперішній час відсутні законні підстави для стягнення з Державного бюджету України заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені на користь ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод".
Такі самі доводи були наведені і представником Відповідача - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у додаткових поясненнях від 09.04.2026 року. 
ПрАТ «Єнакієвський металургійний комбінат» подано до суду пояснення 16.04.2026 року в яких зазначено, що право на бюджетне відшкодування у нього виникло за 9 років до набрання чинності приписами п. 200.23 ПК України, відтак вказані приписи не можуть бути застосованими до нього. Також, позивач наголошує, що частка SMART STEEL LTD Кіпр у статутному капіталі позивача становить лише 23.76%, вона не є істотною та створює вирішального впливу, більше того немає доказів належності цієї компанії ОСОБА_2 відтак, підстави для зупинення бюджетного відшкодування – відсутні.
Крім того, наголошено, що Відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які підтверджуються твердження, викладене у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі № 160/25065/23. Натомість, відповідно до даних ЄДР та структури власності Позивача (додані до позовної заяви) визначено, що ОСОБА_3 (громадянин України) опосередковано володіє часткою статутного капіталу Товариства в розмірі 70,27%. Отже, ОСОБА_3 є КБВ Позивача, що підтверджується відомостями з ЄДР.
Звертає увагу суду, що єдиними акціонером (розглядається як учасник в рамках норми, що досліджується) Позивача, є компанія SITLER MANAGEMENT LIMITED (СІТЛЕР МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД), (Кіпр), що володіє пакетом акцій у розмірі 92,1727% статутного капіталу Позивача та Інші акціонери – фізичні та юридичні особи, загальна частка яких у статутному капіталі Позивача складає 7,8273%.
Надаючи оцінку зазначеним доводам суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 200.4-1 статті 200 Податкового Кодексу України, платники податку, щодо яких або щодо засновників, учасників, кінцевих бенефіціарних власників яких в порядку, встановленому Законом України “Про санкції”, прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. Суми такого від`ємного значення зараховуються у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду. 
Відповідно до пункту 200.12-1 статті 200 Податкового Кодексу України, з дати прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого в порядку, встановленому Законом України “Про санкції”, зупиняються бюджетне відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування та перебіг строків здійснення такого бюджетного відшкодування, визначених цією статтею. Зазначена в абзаці 1 цього пункту сума бюджетного відшкодування залишається доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та перераховується цим органом на рахунок платника податку в обслуговуючому банку, небанківському надавачі платіжних послуг або на бюджетні рахунки для перерахування в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету України, протягом п`яти операційних днів з дати прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого в порядку, встановленому Законом України “Про санкції”. 
Відповідно до пункту 200.14-1 статті 200 Податкового Кодексу України, якщо протягом періоду проведення контролюючим органом камеральної або документальної перевірки прийнято рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у порядку, встановленому Законом України “Про санкції”, такий контролюючий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначається відмова в наданні бюджетного відшкодування. Таке податкове повідомлення рішення не підлягає оскарженню. 
Відповідно до підпункту значенні, наведеному в 14.1.241-1. пункту 14.1. статті 14 ПК України термін «кінцевий бенефіціарний власник» вживається у Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». 
За визначенням, наведеним у пункті 30 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», кінцевий бенефіціарний власник - це будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція. 
Кінцевим бенефіціарним власником для юридичних осіб є будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння). 
Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25% статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи. 
Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25% статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння. 
При цьому кінцевим бенефіціарним власником не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є комерційним агентом, номінальним власником або номінальним утримувачем, або лише посередником щодо такого права. 
Аналогічну правову позицію було викладено Верховним Судом у постанові від 14.03.2023 у справі № 640/12206/19, постанові від 21.07.2025 у справі №160/30897/24, від 17.09.2025 у справі №160/30975/24 та від 05.11.2025 у справі № 160/31001/24, від 11.03.2026 у справі №160/5758/25. 
Таким чином, обов`язковими умовами втрати права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення податку на додану вартість є застосування спеціальних економічних санкцій відповідно до Закону України “Про санкції” або 1) безпосередньо до підприємства; або 2) до засновників підприємства; або 3) до кінцевих бенефіціарних власників підприємства. 
В свою чергу, згідно з пунктом 30 частини 1 статті 1 Закону України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення”, кінцевим бенефіціарним власником може бути лише фізична особа, яка володіє часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного капіталу або прав голосу юридичної особи. 
Як видно з наявних у справі документів щодо структури права власності ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод», а також відповідно до ЄДРПОУ єдиним бенефіціарним власником позивача є громадянин України ОСОБА_3 , оскільки йому належить 70.26 % у статутному капіталі товариства. Відтак, громадянин України ОСОБА_3 єдиний має вирішальний вплив на діяльність підприємства. Будь яка інша особа не може суттєвим образом вирішувати питання керівних органів, розподілу прибутку, визначення виробничого і фінансового напрямку діяльності оскільки за будь-яких умов матиме частку менше 25 відсотків статутного капіталу або прав голосу. 
Твердження представників Відповідачів, що ОСОБА_2 через ланцюг компаній володіє опосередковано 20.68% статутного капіталу позивача, в даному випадку не вказують на наявність підстав для зупинення бюджетного відшкодування, оскільки ОСОБА_2 маючи менше 25% в статутному капіталі не вважається кінцевим беніфіціарним власником підприємства, також він не є його засновником відповідно до даних ЄДРПОУ.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду не спростовують.
За наведених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
У відповідності до ч. 1 і ч. 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до платіжного доручення № 450004515 від 23.05.2017 позивачем сплачено 1600 грн. судового збору за подання позовної заяви, відповідно до платіжного доручення № 4500059453 від 02.10.2019 року позивачем сплачено 19210 грн. судового збору, разом – 20810 грн. 
Отже, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача підлягає 10810 грн. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
До суду не надано доказів щодо витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 94, 205, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” (Україна, 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Черкасова Володимира, буд. 114, каб. 201) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 43968079, адреса: 49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 57), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (код ЄДРПОУ 37993783, 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 11-А) про визнання протиправною бездіяльність щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, інформації про узгодженість бюджетного відшкодування у сумі 106690680 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету, стягнення з державного бюджету України заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 106690680 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості в розмірі 108035274 грн. – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, інформації про узгодженість бюджетного відшкодування у сумі 106690680 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (код ЄДРПОУ 00191193, Україна, 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Черкасова Володимира, буд. 114, каб. 201) заборгованість бюджету з бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в розмірі 106690680 (сто шість мільйонів шістсот дев`яносто тисяч шістсот вісімдесят) грн.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (код ЄДРПОУ 00191193, Україна, 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Черкасова Володимира, буд. 114, каб. 201) пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року в розмірі 18713123 (вісімнадцять мільйонів сімсот тринадцять тисяч сто двадцять три) грн., 26 коп.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (код ЄДРПОУ 00191193, Україна, 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Черкасова Володимира, буд. 114, каб. 201) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 43968079, адреса: 49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 57) судовий збір у розмірі 10810 (десять тисяч вісімсот десять) грн. 
Повне рішення суду складено 22 квітня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Христофоров