Справа № 308/2863/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді – Хамник М.М., за участю секретаря судового засідання – Камілли В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, де третя особа: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, де третя особа: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 11.02.2026 року старшим інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області капітаном поліції Ільницьким Віктором Олександровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №6646948 відносно ОСОБА_1 – виконуючого обов`язки начальника, першого заступника начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області. Зі змісту вищезазначеної постанови випливає, що 09.02.2026 року він, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасних заходів щодо ліквідації перешкоди в русі у вигляді вибоїн 3,7*6,3м*20 см 4,9*13,7*0,2м, 1,5*0,5*0,15 м, 1м*1,2м*10 см на ділянці км 01+800 автомобільної дороги М-08 Об`їзд м.Ужгорода- контрольно-пропускний пункт «Ужгород», чим порушив ст.12 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч.1 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно цієї постанови до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн
Реалізуючи повноваження щодо організації ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення, Службою за результатами проведених публічних закупівель, щодо ремонту, будівництва та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування Закарпатської області укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР» Договір №3 від 29.04.2024 року на закупівлю послуг з Експлуатаційного утримання ремонту автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку №1. До вказаного переліку входить і ділянка автомобільної дороги загального користування державного значення М-08 Об`їзд м.Ужгорода- контрольно-пропускний пункт «Ужгород», км 0+000- км 13+377.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр» згідно зазначеного договору зобов`язується у порядку та на умовах, визначених, цим Договором, своїми силами i засобами на власний ризик надати послуги з Експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області згідно переліку №1 (п.1.1. укладеного договору)
Згідно п.1.3 Договору, послуги надаються відповідно до діючих норм і правил. 
Відповідно до п.1.5. укладеного договору, Виконавець приймає на себе зобов`язання на надання послуг iз Експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (згідно переліку) у Закарпатський області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього cepвicy, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Замовника, у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про дорожній рух».
Таким чином, Служба виконує виключно функції Замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та їх складових та зокрема не володіє необхідними матеріально-технічними ресурсами. 
З наведеного слідує, що відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху на час надання послуг за Договором, покладається на виконавця, який зобов`язався у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або з залученням субпідрядних організацій надати послуги з поточного ремонту автомобільних доріг державного значення загального користування у Закарпатській області . 
Зокрема, звертає увагу Суду, що Служба зверталась з листами від 26.01.2026 року №113/02-14 та від 05.02.2026 року №184/02-14 до ТОВ «Техно-Буд-Центр» з вимогою щодо термінової ліквідації значної ямковості проїзної частини, яка створює небезпеку для водіїв транспортних засобів на автодорогах державного значення, зокрема на дорозі М-08 Об`їзд м.Ужгорода- контрольно-пропускний пункт «Ужгород».
Крім того, з метою недопущення надзвичайних подій в місцях виявленої, спільно з провідними інженерами Служби, значної ямковості проїзної частини зобов`язано встановити додатково попереджувальні дорожні знаки 1.12 «Вибоїна», 1.37 «Дорожні роботи» та 3.29 «50» «Обмеження максимальної швидкості». 
Отже, з урахуванням зазначених обставин, звертає увагу суду на те, що недоліки дорожнього покриття були виявлені Службою до складання оскаржуваної Постанови про накладення адміністративного стягнення, а реагування з моменту виявлення аварійності Службою було невідкладним. 
Не можна залишити поза увагою той факт, що ним ніби порушено 1.5 ПДР України, яким визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. 
В даному випадку, Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення мною ЗУ «Про дорожній рух». Сам факт фіксації наявності на певній ділянці дороги вибоїни жодним чином не доводить мою вину у порушенні ЗУ «Про дорожній рух».
Додатково хоче зазначити, що Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення мною ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» та ДСТУ 3587:2022. Так, важливим є той факт, що сам по собі факт фіксації наявності на певній ділянці дороги осідання дорожнього полотна не доводить його вину у невжитті своєчасних заходів щодо належного експлуатаційного стану цієї ділянки, що є порушенням. 
У Постанові серії ЕНА № 6646948 від 11.02.2026 року не вказано, та не конкретизовано частину статті 12 Закону України «Про дорожній рух».
Враховуючи вищезазначене, виходячи з того, що старшим інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області капітаном поліції Ільницьким Віктором Олександровичем не з`ясовано всі обставини справи, щодо суб`єкта адміністративного правопорушення, відповідального за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні дороги М-08 Об`їзд м.Ужгорода контрольно-пропускний пункт «Ужгород», що призвело до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП. 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2026 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, де третя особа: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей, передбачених ст.286 КАС України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, де третя особа: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без руху.
Заявою від 16.03.2026 на виконання ухвали від 05.03.2026 усуно позивачем виявлені недоліки, у зв`язку з чим продовжено розгляд справи.
20.03.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що 11.02.2026 року поліцейськими відділу безпеки дорожнього руху УПП в Закарпатській області ДПП під час здійснення перевірки за дотриманням норм та стандартів забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг та вулиць виявили неналежне утримання автомобільної дороги М-08 «Об`їзд м. Ужгорода - контрольно-пропускний пункт “Ужгород”» км. 1+800, а саме, наявність вибоїн розмірами: 3.7 (м) * 6.3 (м) *20 (см), 4.9 (м)*13.7 (м) *0.2 (см), 1.5 (м) *0.5 (м) * 0.15 (м), 1 (м) * 1.2 (м) * 10 (см), за яке встановлена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 140 КУпАП.
Встановивши факт порушення ДСТУ 3587:2022 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану» та ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух» було прийнято рішення щодо складання адміністративних матеріалів на відповідальну особу.
Поліцейським встановлено, що відповідальною особою за утримання ділянки автомобільної дороги М-08 «Об`їзд м. Ужгорода - контрольно-пропускний пункт “Ужгород”» км. 1+800 є ОСОБА_1 (Позивач), на якого відповідно до Наказу від 03.03.2025 № 130-К/ТР покладено виконання обов`язків начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області.
Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується підписом в п. 8 постанови про адміністративну відповідальність серії ЕНА № 6646948 від 11.02.2026 та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Всі усні доводи Позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмові пояснення позивач не надав. Інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 140 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 1020 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови та під підпис було запропоновано отримати її копію.
Згідно Наказу від 03.03.2025 № 130-К/ТР на ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області
Таким чином, станом на 09.02.2026 (дата складання акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі на автомобільній дорозі М-08 «Об`їзд м. Ужгорода контрольно-пропускний пункт “Ужгород”» км. 1+800 та станом на 11.02.2026 (дата винесення постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6646948 за ч. 1 ст. 140 КУпАП) виконуючим обов`язків начальника Служби був ОСОБА_1 .
З огляду на те, що виконуючий обов`язків начальник Служби ОСОБА_1 є посадовою особою, яка відповідно до Положення та розподілу посадових обов`язків несе персональну відповідальність за виконання покладених на Службу завдань, у тому числі щодо забезпечення належного утримання автомобільних доріг та контролю за виконанням відповідних робіт, наявність на автомобільній дорозі державного значення дефектів дорожнього покриття у вигляді вибоїн, що свідчить про неналежне утримання дороги, є підставою для притягнення такої посадової особи до адміністративної відповідальності у випадках, передбачених законодавством. 
Таким чином, притягнення виконуючого обов`язків начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг за ч. 1 ст. 140 КУпАП, є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Щодо доводів позивача про те, що він не є відповідальним за утримання дороги у зв`язку із укладенням з ТОВ "Техно-Буд-Центр" Договору № 3 від 29.04.2024 року на закупівлю послуг з Експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку 1, загальною протяжністю 297,2 км повідомив наступне.
Згідно п. 2.2 Договору №3 замовник здійснює контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами надання послуг відповідно до частини першої статті 849 Цивільного кодексу України та у порядку, передбаченому цим договором. Замовник має право контролювати якість і кількість матеріальних ресурсів до моменту їх використання для надання послуг та в процесі надання послуг на об`єкті. Замовник призначає свого представника, який постійно контролює якість виконаних Виконавцем послуг, про що письмово повідомляє Виконавця. 
Разом з тим у матеріалах позовної заяви відсутні плани-завдання та акти дефектів, затверджені Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, щодо ліквідації вибоїн на автомобільній дорозі М-08 «Об`їзд м. Ужгорода - контрольно-пропускний пункт “Ужгород”» км. 1+800, а надані позивачем листи від 26.01.2026 № 113/02-14 та від 05.02.2026 № 184/02-14 не містять відомостей про направлення замовником підрядній організації затверджених планів-завдань чи актів дефектів у межах передбачених видатків.
З огляду на викладене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту надання підряднику затверджених планів завдань чи актів дефектів, які відповідно до умов Договору № 3 є необхідною підставою для виконання робіт з ліквідації вибоїн на автомобільній дорозі М-08 «Об`їзд м. Ужгорода - контрольно-пропускний пункт “Ужгород”» км. 1+800, а також не підтверджено направлення підрядній організації письмових розпоряджень Замовника в межах передбачених договором процедур. За таких обставин відсутні докази належного ініціювання Замовником виконання відповідних робіт та покладення на Виконавця обов`язку щодо їх здійснення.
Повідомляє, що на виконання вимог Інструкції 1395, старшим інспектором ВБДР УПП в Закарпатській області ДПП 09.02.2026 складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та відповідну схему під час обстеження автомобільної дороги М-08 «Об`їзд м. Ужгорода контрольно-пропускний пункт “Ужгород”» км. 1+800)
В даному випадку, поясненнями Позивача в позовній заяві вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами. 
Отже, постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.
Позивач у суд не з`явився, будучи належним чином повідомлений.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.
У зв`язку із розглядом справи без участі сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно з постановою серії ЕНА №6646948 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн. за те, що 09.02.2026 року о 11 год. 50 хв. дорога М-25 з км 31 по 32 км, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан не вжив заходів щодо ліквідації ям глибиною 16 см на ділянці дороги довжиною 1 км, не огородив, не позначив дорожніми знаками, чим порушив п. 1.5 ПДР України – не прийняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.
Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся із даним позовом в суд.
Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Положенням п. 1.5 ПДР визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.  Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Частина 1 статті 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.
Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 статті 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.
Згідно зі ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за частинами 1, 2, 3, 5 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Згідно зі ст.ст.276, 280, 283 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі № 263/15738/16-а.
Статтею 76 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 ст.73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).
У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.
Згідно із оскаржуваною постановою розгляд справи відбувся 11.02.2026 року о 10:45 год. в м.Ужгород, вул.Собранецька, 39.
Відповідно до пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України №198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» від 30.03.1994 року визначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані серед іншого, своєчасно і якісно виконувати роботи з ремонту та утримання дорожніх об`єктів відповідно до технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Мінрегіону від 14.02.2012 року №54, ДСТУ 3587:22 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану», ДСТУ 8749:2017 «Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт»: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальним, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.
Згідно зі ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів серед іншого належить, зокрема, передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам.
Пунктом 1.1. Положення про Службу, затвердженого наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 07.07.2023 року №Н-292 визначено, що Служба - державна неприбуткова організація, яка заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства відновлення та відновлення та розвитку інфраструктури України (далі Уповноважений орган управління), що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2023 року №29 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» перейменовано з Державного агентства автомобільних доріг України на Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України, та яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 року №456 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.
Згідно п.6.1.7 Положення про Службу визначено, що Служба має право передавати підрядним підприємствам, установам та організаціям, з якими укладаються відповідні договори, об`єкти будівництва, ремонту, облаштування та модернізації, які закріплені за Службою на праві оперативного управління (обліковуються на її балансі) в експлуатаційне утримання на період дії договору. Пунктом 6.1.8 Положення, закріплено право Служби делегувати підрядним підприємствам, установам та організаціям, з якими укладаються договори, повну безумовну майнову, іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху.
Експлуатаційне утримання автомобільних доріг охоплює комплекс заходів, що повинні здійснюватися на постійній основі з метою забезпечення належного стану автомобільних доріг відповідно до встановлених нормативів та забезпечення безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.
Заперечуючи правомірність оформлення постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.140 КУпАП щодо ОСОБА_1 , останній послався на Договір №3 на закупівлю послуг з Експлуатаційного утримання ремонту автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку № 1., який був укладений між Службою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр». Згідно цього договору, Товариство здійснює своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги з Поточного ремонту автомобільних доріг державного значення Закарпатської області згідно переліку №1 (п. 1.1. Договору). Згідно п. 1.3 Договору, послуги надаються відповідно до діючих норм і правил. Відповідно до п. 1.5. укладеного договору, виконавець приймає на себе зобов`язання на надання послуг із поточного ремонту автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух». Відповідно до пункту 1.8. укладеного договору передбачено, зокрема, що виконавець за письмовим розпорядженням замовник зобов`язаний подати виконавцю письмовий припис про усунення допущених недоліків, а за необхідності про призупинення наданих послуг. Матеріали (устаткування), що не відповідають нормативним вимогам, мають негайно усуватися з ділянки виконання робіт і замінюватись за рахунок виконавця. Неякісно виконані послуги (роботи), виконані з використанням матеріальних ресурсів, що не відповідають установленим вимогам, замовником не оплачуються виконавець у визначені замовником терміни зобов`язаний привести їх у відповідність до встановлених вимог.
Зазначені аварійні роботи мають бути виконані, крім випадку надходження письмової заборони Замовника на виконання окремих конкретних робіт.
Ділянка автомобільної дороги загального користування державного значення М-08 Об`їзд м. Ужгорода- контрольно-пропускний пункт «Ужгород», км 0+000- км 13+377 входить до списку доріг, яким відповідно до договору №3 повинні надаватися послуги поточного ремонту.
Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, у даному випадку, виконує функції замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та їх складових та, зокрема, не володіє необхідними матеріально-технічними ресурсами.
Заперечення відповідача спростовуються положеннями даного договору. Відомостей, що такий є нечинним, визнаний недійсним у суду немає, умовами такого визначено гарантійний період згідно з чинним законодавством, виконавець відповідно до Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги» та норми Глави 82 Цивільного кодексу України в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущених з вини виконавця. 
До матеріалів справи доданий акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, що складений 02.02.2026 без доказів вручення позивачу чи виконавцю за договором.
У наданому акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 02.02.2026, форма якого є додатком до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, містяться дані про невідповідність обстеженої ділянки дороги ДСТУ 3587:2022 із зазначенням розміру ям. 
Сам по собі факт фіксації наявності на певній ділянці дороги ями не доводить вину позивача у невжитті своєчасних заходів щодо належного експлуатаційного стану цієї ділянки, що є порушенням ДСТУ 3587:2022. При виявленні гранично допустимих строків проведення робіт із ліквідації недоліків дорожнього покриття з моменту виявлення, законодавець визначив спочатку можливість усунення недоліків, зокрема, згідно вимог ДСТУ 3587:2022. Як зазначено судом, доказів вручення акту 02.02.2026 матеріали справи не містять, а отже, позивач зазначене у постанові порушення 02.02.2026 не мав можливість усунути недоліки, визначені ДСТУ 3587:2022. У акті також працівники патрульної поліції для обстеження вказаної ділянки автомобільної дороги не вказано про виклик відповідальних осіб за виявлені недоліки, відсутній запис працівників поліції, який саме пункт ДСТУ 3587:2022 було порушено позивачем, а отже, акт обстеження вулично-шляхової мережі від 02.02.2026 р. не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395.
Так, відповідно до п.3 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі Інструкція), при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.
Додатком 2 до Інструкції, яким затверджено форму акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, передбачено проведення обстеження поліцейським у присутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання обстежуваної ділянки, та двох свідків.
Проте, в порушення вимог Інструкції у даному випадку обстеження ділянок вулично-шляхової мережі проведено поліцейським одноособово, за відсутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання обстежуваної ділянки. До цього Акту додано схему. 
Як вбачається з матеріалів справи інспектором поліції при винесені оскаржуваної постанови не було наведено доказів у відповідності до норм чинного законодавства, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Разом з тим, суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. Відповідачем таких доказів не надано у встановленому законом порядку. У силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно з приписами ч. ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.
Суд констатує, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, відповідачем не надано.
Таким чином, суд доходить переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесенні оскаржуваної постанови вимог ст.ст.248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом. 
За змістом ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, враховуючи викладене та беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та скасувати постанову серії ЕНА №6646948 від 11.02.2026 за ч.1 ст.140 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. , 9, 10, 11, 242, 245, 286 КАС України, 
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, де третя особа: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.
Скасувати постанову старшого інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Ільницького Віктора олександровича серії ЕНА №6646948 від 11.02.2026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.140 КУпАП закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665, 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції. 
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2 ст.299 КАС України.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст.286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, адреса: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Олега Кошового, буд. 2, 88006, ЄДРПОУ 40108646.
Третя особа: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, адреса Закарпатська обл., м.Ужгород, вул.Собранецька, буд.39, ЄДРПОУ 25449824.
Повне рішення складено 03.04.2026 року.

Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду 
Закарпатської області        М.М.Хамник