Справа № 297/256/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року  м. Берегове 

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді        ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора  ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , який брав участь дистанційно в режимі відеоконференції, перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 14 січня 2026 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22025070000000157 від 15.10.2025 року, яке поступило з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, одруженої, непрацюючої, маючої на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

 
за ч. 1 ст. 110 КК України,
ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.
Відповідно до ст. 2 Конституції України, суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Стаття 17 Конституції України визначає, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Згідно зі ст. 73 Конституції України, виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Відповідно до ст. 85 Конституції України, призначення всеукраїнського референдуму з питань, визначених ст. 73 цієї Конституції, належить до повноважень Верховної Ради України.
Стаття 132 Конституції України визначає, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.
Згідно зі ст. 133 Конституції України, до складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, місто Київ та Севастополь.
Крім того, ст. 157 Конституції України визначено, що Конституція України не може бути змінена, якщо зміни передбачають скасування чи обмеження прав і свобод людини і громадянина або якщо вони спрямовані на ліквідацію незалежності чи на порушення територіальної цілісності України. Конституція України не може бути змінена в умовах воєнного або надзвичайного стану.
Поряд з цим, громадянка України ОСОБА_4 , уродженка м. Берегове Закарпатської області, діючи умисно, маючи умисел на розповсюдження матеріалів із закликами до умисних дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які вона розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Facebook», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановлених Конституцією України територіальної цілісності України і порядку визначення її території, а саме – протиправного відокремлення частини території України від України, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи належний їй мобільний телефон марки «Redmi A2», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із вставленою сім-карткою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 , під`єднаний до мережі Інтернет каналами зв`язку, з використанням встановленого у телефоні додатку «Facebook» для входу та користування соціальною мережею «Facebook», авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Facebook» як користувач « ОСОБА_7 », що за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розповсюдила пост (матеріали) від групи «Nagy Magyarorszag - Magyar Revizio», у перекладі на українську мову – « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якому на фоні карти т.зв. «Великої Угорщини», де Закарпатська область розміщена у її складі, текстом угорською мовою (мовою оригіналу) зазначено: « ОСОБА_8 », що в перекладі на українську мову означає: «Закарпаття, повертається додому! Закарпатським угорцям і русинам їхнє місце з нами!».
Надалі, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 у соціальній мережі «Facebook» як користувач « ОСОБА_7 », на власній сторінці, від цієї ж групи « ІНФОРМАЦІЯ_7 », у перекладі на українську мову « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 , розповсюдила пост (матеріали), в якому на фоні карти т.зв. «Великої Угорщини», де Закарпатська область розміщена у її складі, текстом угорською мовою (мовою оригіналу) зазначено: «Nepszavazas kiirasa a hovatartozasrol! Karpataljai magyarok es ruszinok: Hazavarunk!», що в перекладі на українську мову означає: «Викликаємо референдум про приналежність! Закарпатські угорці та русини: Чекаємо вас додому!».
Згідно висновку експерта, у публікаціях поширених ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_6 користувачем під ніком « ОСОБА_7 » в профілі соціальної мережі «Facebook» за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_5 та https://www.facebook.com/eva.kovacs.853925/posts/pfbid0HGte7RHdjLa2eeehZMg64H4BQm1GiejrMyxouiFGjzyfZsV4VTrvwJrpdTuWwLLl - відповідно, містяться публічні заклики до дій, метою яких є зміна меж території або державного кордону України.
В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 оголошено обвинувальний акт і поставлено перед судом прохання затвердити угоду про визнання винуватості від 14 січня 2026 року між прокурором та підозрюваною, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри та сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 110 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
У зв`язку з цим, відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, суд невідкладно зупинив проведення процесуальних дій і перейшов до розгляду угоди.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваною.
Обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала вину в скоєному і також просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно до ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Згідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості у відповідності до ст. 473 КПК України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого визнала себе винуватою ОСОБА_4 є нетяжким злочином та угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 та ч. 6 ст. 474 КПК України, а саме, що обвинувачена: 1) має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:  мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;  мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;  допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;  2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;  3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;  4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та закону.
Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 ..
Речові докази у відповідності до ст. 100 КПК України: мобільний телефон марки «Redmi A2», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 чорного кольору, із сім-карткою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 , який знаходиться в чохлі чорного кольору з потертостями, який зберігається в камері речових доказів слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області, слід повернути обвинуваченій ОСОБА_4 як власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2026 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_4 слід стягнути в користь держави в особі Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби Безпеки України процесуальні витрати за виконання експертизи в загальному розмірі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 00 копійок.
Кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду не завдано.
Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у даному кримінальному провадженні відсутні.
Викривач у кримінальному провадженні відсутній.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ч. 4 ст. 374, ст.ст. 468, 469, 473, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд  

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 14 січня 2026 року в м. Ужгород у кримінальному провадженні № 22025070000000157 від 15.10.2025 року, між прокурором Закарпатської обласної прокуратури  ОСОБА_3  та обвинуваченою  ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 110 КК України та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 110 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази у відповідності до ст. 100 КПК України: мобільний телефон марки «Redmi A2», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 чорного кольору, із сім-карткою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 , який знаходиться в чохлі чорного кольору з потертостями, який зберігається в камері речових доказів слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області – повернути обвинуваченій ОСОБА_4 як власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2026 року.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в користь держави в особі Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби Безпеки України процесуальні витрати за виконання експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України в загальному розмірі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 00 копійок.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення через Берегівський районний суд Закарпатської області, з підстав визначених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя	  	ОСОБА_9