Справа № 344/5992/26 
Провадження № 1-кп/344/955/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Богородчани Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню особу, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також використання завідомо підробленого документа.
Кримінальні правопорушення скоєно за наступних обставин. 
Так, в жовтні 2025 року, більш точні дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел спрямований на виготовлення завідомо підроблених документів, а саме довідки МСЕК та висновку ЛКК на ім`я його дружини ОСОБА_6 , який ОСОБА_5 реалізував за наступних обставин. Реалізуючи свій протиправний умисел усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , в жовтні 2025 року, в ході моніторингу Інтернет-месенджеру «Telegram» виявив Телеграм-канал, адміністратори якого займались виготовленням завідомо підроблених документів, що могли надавати право на відстрочку від мобілізації. 
Надалі, в ході спілкування засобами Інтернет зв`язку із невстановленими досудовим розслідуванням особою, ОСОБА_5 повідомив останній про те, що має на меті виготовити довідку МСЕК та висновок ЛКК нібито виданих на ім`я його дружини ОСОБА_6 , з метою їх подальшого використання в особистих цілях, на що невстановлена досудовим розслідуванням особа добровільно погодилась таким чином вступивши в злочинну змову із останнім. Після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою, безпосередньо виконав частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документу, а саме засобами Інтернет зв`язку надав невстановленій особі фотокартку своєї дружини та фотознімки її паспортних даних, без використанням відомостей в яких, доведення спільного злочинного умислу було б неможливе.
У свою чергу, невстановлена у ході досудового розслідування особа, у невстановлений час та місці, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , виконала іншу частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документу, а саме: за допомогою друкуючого пристрою із використанням попередньо отриманої від 
ОСОБА_5 інформації, підробила офіційний документ – довідку серії МСЕ № 080795 від 25.08.2011, згідно з якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нібито є особою ІІ групи інвалідності, без перегляду, потребує постійного стороннього догляду та висновок ЛКК № 09/10/96-1 від 08.10.2025, згідно з яким ОСОБА_6 потребує постійного стороннього догляду. Після цього, невстановлена у ході досудового розслідування особа, у жовтні 2025 року, поштовим переказом ТОВ «Нова Пошта», передала 
ОСОБА_5 підроблені документи на ім`я ОСОБА_6 , а саме: довідку серії МСЕ № 080795 від 25.08.2011 та висновок ЛКК № 09/10/96-1 від 08.10.2025, з метою подальшого їх використання. Відтак, ОСОБА_5 , діючи за вказаних вище обставин, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою безпосередньо виконавши частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документа, шляхом надання фотокартки та фотозображення паспортних даних на ім`я ОСОБА_6 , які необхідно було зазначити при підробленні документів, вчинив підроблення офіційних документів: довідки МСЕК та висновок ЛКК, які видаються та посвідчуються установами і які надають права, з метою використання його підроблювачем.
У подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 15.10.2025 року , перебуваючи м. Івано-Франківську, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи той факт, що отримані ним документи видані нібито на ім`я його дружини ОСОБА_6 , є підробленими та не відповідають документам, що перебувають в офіційному обігу на території України, із використанням засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошта», сформував поштове відправлення № 7601000224331 та направив до ІНФОРМАЦІЯ_3 , завідомо підроблені: довідку медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ № 080795, від 25.08.2011 та висновок лікарсько-консультативної комісії № 09/10/96-1 від 08.10.2025, тим самим використавши їх в особистих цілях.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши в повній мірі свою винуватість за пред`явленим йому обвинуваченням, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 25 березня 2026 року, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди розуміє. 
Захисник також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, що була укладена 25 березня 2026 року між його підзахисним та прокурором. 
Прокурор також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену 25 березня 2026 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 . 
Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості від 25 березня 2026 року року слід затвердити, виходячи з наступного. 
Відповідно до змісту ст.468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів та кримінального проступку відповідно. 
Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не вбачається. В данному випадку угода відповідає інтересам суспільства та держави. Даних про те, що умови угоди суперечать вимогам КПК України, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не відповідають інтересам суспільства, умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, існує очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, відсутні фактичні підстави для визнання винуватості, що передбачено вимогами ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено. 
Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. 
Визначаючи обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що обвинувачений виключно негативно ставиться до вчиненного, щиро шкодує за скоєним, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності. 
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, що обтяжують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання судом не встановлено. 
Зокрема, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих покарання обставин (повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий) буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів. 

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375, 473, 474, 475 КПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 березня 2026 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. 
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити покарання:
- за ч.3 ст.358 КК України, у виді позбавлення волі на строк один рік;
- за ч.4 ст.358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді одного року позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Долю речових доказів по справі вирішити наступним чином: мобільний телефон марки «Samsung A54» із сім картою, що поміщений в спец пакет NPU5105124, відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 27.01.2026 року - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 . 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. 

Суддя ОСОБА_7