ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/12293/25      Головуючий 1 інстанції: Зуб Г.А.
Провадження №33/818/724/26   Доповідач: Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., 
при секретарі Вакула Н.С., 
за участю: захисника Андрощука Б.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Андрощука Б.М. на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постановою встановлено, що 12 листопада 2025 року о 01 годині 19 хвилин в м.Харкові, вул. Чернишевська, 61, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Lexus ES250, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення мови. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest (результат огляду 0,41 % проміле).

В апеляційній скарзі захисник Андрощук Б.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову Київського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по вказаній справі, розглянути клопотання про витребування з УПП належним чином засвідчених копій відповідних документів на засіб вимірювальної техніки Drager Alcotest 7510, яким 12 листопада 2025 року було здійснено дослідження ОСОБА_1 на предмет наявності алкогольного сп`яніння, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію; сертифікат відповідності; свідоцтво про повірку; документи, що підтверджують проведення останнього калібрування; дозвіл, наданого МОЗ та Держспоживстандарт; інструкцію з використанням та експлуатації засобу вимірювальної техніки; індивідуальну сервісну книжку на засіб вимірювальної техніки; сертифікат відповідності на мундштуки; журнал обліку, видачі, повернення засобу вимірювальної техніки за період 11 листопада 2025 року – 12 листопада 2025 року.
В обґрунтування доводів зазначає, що представники правоохоронних органів при направленні матеріалів стосовно ОСОБА_1 до суду не надали достатньої кількості доказів, які б підтверджували наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а суд першої інстанції при розгляді даної справи та винесенні постанови не здійснив усіх дій для встановлення обставин по справі, зокрема, шляхом витребування від УПП в Харківській області ДПП документації відносно засобу вимірювальної техніки Drager Alcotest 7510, яким 12 листопада 2025 року було дослідження ОСОБА_2 на предмет наявності алкогольного сп`яніння, що у свої сукупності призвело до винесення необґрунтованого, необ`єктивного та незаконного рішення по справі, без дослідження всіх доказів, які б могли підтвердити або спростувати знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування нею 12 листопада 2025 року транспортного засобу. Звертають увагу на те, що судом першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання про витребування документації відносно засобу вимірювальної техніки, внаслідок чого судом не встановлена справність даного засобу вимірювальної техніки та дійсність наданих ним результатів, що є необхідним для винесення законного та обґрунтованого рішення по даній справі. Крім того, зазначають, що сам по собі протокол, наявний в матеріалах справи, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не може слугувати безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду апеляційної скарги свого захисника повідомлена належним чином. 
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Андрощук Б.М. повідомив, що ОСОБА_1 відомо про апеляційний розгляд, правова позиція між ними узгоджена та не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без її участі.
Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги сторони захисту без участі ОСОБА_1 , однак, за обов`язковою участю її захисника – адвоката Андрощука Б.М.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи захисника Андрощука Б.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши ці доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд при розгляді справи відносно ОСОБА_1 дотримався всіх вказаних вимог закону.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення нею вимог п.2.9 А Правил дорожнього руху. 
Так, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №510484 від 12 листопада 2025 року, в якому зазначено про те, що 12 листопада 2025 року о 01 годині 19 хвилин в м. Харкові, вулиця Чернишевська, 61, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Lexus ES250 з д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення мови. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest, чим порушив п.2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 була ознайомлена з відомостями цього протоколу, про що свідчить її власноручний підпис у цьому протоколі в графах: «Дата, час, місце розгляду адміністративної справи: Київський райсуд м. Харкова, за викликом»; «Підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи: ОСОБА_1 ); «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення»; «Тимчасово вилучені документи: не вилучались, посвідчення водія НОМЕР_2 показано через систему «Дія»»; «Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав (ла); Підпис водія (особи) про отримання тимчасового дозволу: не видавався»; «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений(а), копію протоколу отримав(ла), внесені про мене дані-правильні): ОСОБА_1 ) (арк.1).
Будь-яких заперечень щодо відомостей, які зазначені в протоколі, або зауважень щодо незаконних дій працівників поліції, ОСОБА_1 не зазначив ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.
Як вбачається з відомостей рапорту поліцейського взводу №1 роти №6 батальйону №1 УПП В Харківській області ДПП, капрала поліції, Григорія Черевик, 12 листопада 2025 року під час патрулювання Київського району м.Харкова екіпажем 1202, під час комендантської години, було зупинено транспортний засіб Lexus ES250 з д.н.з НОМЕР_1 , яким керувала громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки документів було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. Громадянка погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 7510, що підтверджується тестом №707 від 12 листопада 2025 року, результат огляду позитивний, що становить 0,41 % проміле, чим порушила п.2.9 А ПДР України. Було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, ЕПР1 №510484. Водія ОСОБА_1 було відсторонено від права керування транспортним засобом, згідно ст.266 КУпАП. Подія фіксувалась на БК475936, 470744. Крім того, в протоколі ЕПР1 №510484 в графі 7 місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, вважати вірним доповнення «Alcotest 7510», що підтверджується тестом №707 від 12 листопада 2025 року, результат огляду позитивний, становить 0,41 % проміле», так як з технічних причин планшетного пристрою він не відобразив його в протоколі (арк.7). 
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк.5), ОСОБА_1 під час події мала ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 7510, результат позитивний, вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 0,41% проміле, що підтверджується роздруківкою газоаналізатору «Drager Alcotest 7510» ARLM - 0336 (арк. 4). ОСОБА_1 погодилася із результатом газоаналізатору Alcotest 7510 та власноруч поставила свої підписи, як у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і роздруківці тесту газоаналізатора Драгер.
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 12 листопада 2025 року, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (арк.6). 
У матеріалах справи також міститься відеозапис події від 12 листопада 2025 року за участю ОСОБА_1 (арк.2), з якого вбачається, що у 01 годині 19 хвилин на вимогу працівників поліції автомобіль зупиняється на узбіччі дороги, з-за керма якого до працівників поліції вийшла жінка. Під час спілкування з водійкою, якою виявилась ОСОБА_1 , працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано зробити подих у бік. ОСОБА_1 пояснила працівникам поліції, що випила келих вина о 17 годині вечора. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, на що остання погодилась. Працівник поліції зробив контрольний забір повітря, який показав, що алкоголю нема, та ОСОБА_1 добровільно пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатору «Драгер» шляхом його продуття. Результат огляду виявився позитивним, а саме 0,41 % проміле. ОСОБА_1 погодилась із результатом огляду за допомогою газоаналізатора Драгер, та відмовилась пройти огляд у відповідному медичному закладі у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 було повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 відсторонено від подальшого керування транспортного засобу, та їй роз`яснено, що авто знаходиться без порушень ПДР, у зв`язку з чим може залишитись на місці його зупинки. Після складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 ознайомлено із протоколом про адміністративне правопорушення, у якому остання поставила свої підписи, та отримала його копію.
Таким чином, з відомостей цього відеозапису, об`єктивно вбачаються обставини події, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та хід спілкування останньої з працівниками поліції, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, законну вимогу працівника поліції на проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер», та погодження з його результатом.
Поряд із цим, з метою об`єктивної перевірки всіх обставин справи, суд апеляційної інстанції викликав в судове засідання працівника поліції Черевик Г.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , щоб з`ясувати обставини події, які він зафіксував в протоколі.
Однак, 20 лютого 2026 року до Харківського апеляційного суду надійшла заява від поліцейського Черевик Г.О. про розгляд справи за його відсутністю разом із письмовими поясненнями, відповідно до яких 12 листопада 2025 року, під час дії комендантської години, було зупинено транспортний засіб Lexus, з д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з нею, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Drager Alcotest. Результат огляду склав 0,41 % проміле. З результатом згодна, громадянка відмовилась проїхати до медичного закладу КНП ХОР «ОКНЛ». Роз`яснені права та обов`язки, згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за п.2.9 А ПДР України. Клопотань про надання відповідних документів на технічні засоби вимірювальної техніки не заявляла.
Такі пояснення працівника поліції, вочевидь, узгоджуються з іншими фактичними відомостями, які містяться в матеріалах справи, що свідчить про обґрунтованість висновків та рішення суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_1 п.2.9 А Правил дорожнього руху.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Однак, ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на захист, звернувшись за допомогою до професійного адвоката, не скористалася своєю процесуальною можливістю та не звернулася із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. 
Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу відносно неї за ч.1 ст.130 КУпАП.
Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції.
Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Отже, враховуючи, що сторона захисту не надала до суду будь-яких фактичних відомостей на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказах, оскільки вони відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Апеляційний суд відмовляє у клопотанні про витребування з УПП відповідних документів на засіб вимірювальної техніки Drager Alcotest 7510, яким 12 листопада 2025 року було здійснено дослідження ОСОБА_1 на предмет наявності алкогольного сп`яніння, оскільки наявних у матеріалах справи доказів достатньо для прийняття рішення по справі, зокрема, відомостей останньої повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 7510», яка відбулась 16 липня 2025 року. 
Крім того, апеляційний суд також критично ставиться до апеляційних доводів захисника про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено невідповідним спеціальним технічним засобом, оскільки стороною захисту не надано відповідних доказів. При цьому, належить врахувати те, що захисник ОСОБА_3 є професійним адвокатом, та не був позбавлений можливості звернутися до УПП з відповідним адвокатським запитом щодо витребування відповідних відомостей, але цього так і не зробив, намагаючись перекласти на суд функції захисту шляхом власного пошуку та збирання доказів на підтвердження доводів його апеляційної скарги, що є неприпустимим.
Слід також зазначити, що згідно відеозапису події, ОСОБА_1 добровільно погодилася на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, результат вимірювання склав 0,41 % проміле. ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування з працівниками поліції та під час складання протоколу не повідомляла про бажання оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які, згідно п.5 Розділу ІІ «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, надаються особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, лише на її вимогу. 
Крім того, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 підписала його без зауважень, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними та будь-якими відомостями це не підтверджується.
Також необхідно зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року №1314-VII термін «періодична повірка засобів вимірювальної техніки» вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
Згідно роздруківки тесту приладу «Drager Alcotest 7510», ARLM 0336, остання повірка законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки відбулась 16 липня 2025 року, а огляд ОСОБА_1 був проведений 12 листопада 2025 року, тобто в межах інтервалу калібрування приладу «Drager Alcotest 7510». Таким чином, відсутні підстави вважати, що результати тесту зазначеного приладу є недостовірними.
Окрім того, ОСОБА_1 у разі незгоди із результатом або технічним станом газоаналізатора, не була позбавлена можливості проїхати в заклад охорони здоров`я разом із працівниками поліції для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою іншого спеціального технічного засобу.
Таким чином, доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими та розцінюються судом як обраний спосіб захисту.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.9 А Правил дорожнього руху та вірно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставною.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Андрощука Б.М. залишити без задоволення.
Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2025 року у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя         С.К. Шабельніков