ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3882/26 Справа № 932/8785/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Никифоряка Л.П., Агєєва О.В. 
за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилки Людмили Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , заінтересована особа: АТ КБ «Приватбанк», 
- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»,
на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніправід 06 грудня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
04.12.2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпранадійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилки Людмили Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .
Приватний виконавець вважає, що боржниця умисно ухиляється від виконання рішення суду, у зв`язку з чим просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніправід 06 грудня 2025 року в задоволенні подання державного виконавця приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилки Людмили Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , заінтересована особа: АТ КБ «Приватбанк» відмовлено. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
16.01.2026 року від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування ухвали Шевченківського районного суду міста Дніправід 06 грудня 2025 року та ухвалення нового рішення про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Жилки Людмили Миколаївни. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 не виконує рішення суду, свідомо утримуючись від вчинення дій, спрямованих на його виконання.
Станом на сьогоднішній день вимоги виконавчого документа боржником ОСОБА_2 не виконано, жодних коштів не сплачено, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено.
Ігнорування викликів приватного виконавця є фактом ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов?язань, покладених судовими рішеннями. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

СУДОВІ ВИКЛИКИ
Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.155-156).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

На виконанні приватного виконавця Жилки Л.М. знаходиться зведене виконавче провадження №78001665 щодо боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
06.05.2025 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
13.05.2025 виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та арешт майна боржника.
Згідно з матеріалами подання, виконавцем здійснювалися виклики боржника на 23.05.2025, 05.06.2025 та 20.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з актом приватного виконавця від 13.11.2025, під час виходу за місцем реєстрації боржника встановити місцезнаходження ОСОБА_1 не вдалося, двері квартири ніхто не відчинив.
Суд не вбачає підстав для задоволення подання виконавця через відсутність належних доказів умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.
Приватним виконавцем не надано суду підтверджень (поштових повідомлень з описом вкладення або особистих розписок) про те, що боржник фактично отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження та виклики виконавця.
Відсутність боржника за місцем реєстрації під час одного візиту виконавця, зафіксована актом, складеним одноособово, не може беззаперечно свідчити про переховування або свідоме ухилення.
Крім того, виконавцем не надано доказів наявності у боржника закордонного паспорта або інформації про наміри виїхати за кордон з метою неповернення чи уникнення виконання зобов`язань.
З огляду на те, що обмеження права на свободу пересування є суворим заходом, який вимагає високого стандарту доказування «умислу» боржника, а виконавцем не доведено вичерпання всіх інших заходів примусового виконання (зокрема, не надано відомостей про результати опису та реалізації арештованого майна), суд першої інстанції вважає подання передчасним та необґрунтованим.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Під час розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі не підлягають задоволенню, оскільки виконавцем не доведено факту ухилення боржниці від виконання судового рішення, що є обов`язковим фактором відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України.

При таких обставинах, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніправід 06 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.  
Повне судове рішення виготовлено 07.04.2026 року.

Судді: