Справа № 947/43793/25
Провадження № 2/947/900/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В. розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом ТОВ «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява від позивача ТОВ «Брайт Інвестмент» до відповідача Калафіцької про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, в якій позивач просить суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у сумі 19160,26 грн. та понесені судові витрати.
І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за договором про надання споживчого кредиту № 2003422926 від 12.04.2013, укладеним між АТ «ОТП Банк» та Калафіцькою.
Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надавав Відповідачці Калафіцькій кредитні кошти, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості.
У порушення умов кредитних договорів Відповідач свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості.
Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 19160,26 грн., з яких 14249,20 грн. заборгованість за тілом кредиту та 4911,06 грн. заборгованість за відсотками.
Відповідачка відзиву не надала, судом за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання направлялася судова кореспонденція, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній».
Представник ТОВ «Брайт Інвестмент» до позовної заяви надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від справу передано на розгляд судді Бескровному Я.В.
Ухвалою від 11.12.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Судом встановлено, що 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за договором про надання споживчого кредиту № 2003422926 від 12.04.2013 укладеним з Калафіцькою.
12.04.2013 між АТ «ОТП Банк» та Відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2003422926 на суму 3848,90 грн. строком на 24 місяці під 0,01% річних.
Однак, позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок обслуговування кредитної картки відповідачки.
Правовідносини між сторонами стосовно цього врегульовані абзацем 2 вказаного Договору.
Згідно п.2.4 розмір кредитного ліміту складає 1000 грн. і Банк має право в будь-який час збільшити або зменшити його.
Пунктом 2.5 Договору передбачено, що строк дії кредитної лінії становить 3 роки і Банк має право в будь-який час збільшити або зменшити його в односторонньому порядку.
Пунктом 2.9 Договору передбачено, що Банк нараховує 2,49% на місяць по операціях розрахунку карткою в мережі інтернет та 3,49% за зняття готівки.
Пунктом 7 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 0311/980/0809306/19 укладеним між АТ «ОТП Банк» та Кононенко, станом на 15.07.2022 року заборгованість Відповідача складає 46304,95 грн., 29190 грн. заборгованість за тілом кредиту та 17114,95 грн. заборгованість за відсотками. З даного розрахунку вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, робив покупки, сплачував послуги.
ІV. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно дост. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка (пеня, штрафи) поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 638ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом положень п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою.
Частина п`ята статті 5 вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини другої статті 1083 ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
За змістом положень п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою.
Частина п`ята статті 5 вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини другої статті 1083 ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.
Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Калафіцька сплатила по картковому рахунку 50527,63 грн., нею було використано кредитних коштів 38951,95 грн., та процентів на суму 25973,24 грн., що випливає з розрахунку позивача.
Крім цього, згідно розрахунку позивача відповідачці було нараховано плата за обслуговування рахунку у сумі 2552,70 грн. та штрафи у сумі 2310 грн., які сторона позивача не просила суд стягнути з відповідачки.
Судом також встановлено, що останній день користування коштами позивача був 03.08.2020р.
Таким чином суд вважає, що наявні підстави для стягнення із відповідача заборгованості частково межах заявлених позивачем вимог на суму 14297,56 грн. (50527,63-38951,95-25973,24).
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі ним позову пропорційно задоволеним вимогам (74,62%).
У справі заявлено до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
01 травня 2023 року позивачем з Адвокатським бюро «Юлії Чміль» укладено договір про надання правничої допомоги №01/05-23. Згідно п. 3.1. Договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. За п. 3.2. оплата здійснюється не пізніше 30 днів з моменту отримання клієнтом рахунку від Бюро.
Відповідно до акту про надання правової допомоги від 13.11.2025 року №13/11-25/01 вартість наданих послуг складає:
1) ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документа, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи - 3000,00 грн;
2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 4000,00 грн.
Також надано прайс-лист адвокатського об`єднання. Платіжної інструкції до заяви не надано.
Суд визнає належними докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а такі витрати - пов`язаними з розглядом справи. Водночас, суд не визнає такі витрати обґрунтованими та пропорційними до предмета спору.
Так, зміст додаткової угоди наданих документів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу свідчить про те, що характер виконуваної адвокатом роботи має однотипний характер, відповідні роботи є подібними, в зв`язку з чим їх виконання не вимагає значних інтелектуальних зусиль та часових витрат.
Зважаючи на те, що підготовлені адвокатом процесуальні документи не потребують значних затрат часу для їх складення, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, беручи до уваги принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, та незначну складність справи, дійшов висновку про стягнення витрат на правничу допомогу у цій справі 4000 грн.
Керуючись ст.ст.4-13,76-89,258-273, 280-289 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 1(ІПН НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Брайт Інфестмент” (код ЄДРПОУ 43115064) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2003422926 в сумі 14297,56 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1807,59 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката 2984,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду упродовж 30 днів з дня його підписання суддею.

Суддя:         Я. В. Бескровний