БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченків шлях, 30-А, м. Березань, Київська область, 07541

№ провадження 2/356/194/26 
Справа № 356/85/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2026 Березанський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді   Лялик Р.М.
З участю секретаря   Харченко Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтувана тим, що 12.03.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 523787-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізнес Позика» 12.03.2025 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 523787-КС-003 про надання кредиту.
12.03.2025 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 523787-КС-003 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.
Таким чином, 12.03.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 523787-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Як зазначає позивач, ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 13 000, 00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котру позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).
Зважаючи, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість за договором № 523787-КС-003 про надання кредиту в розмірі 37 779,90 грн., що складається з: 12 410, 00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 17 374, 72 грн. сума прострочених платежів по процентах; 6 375, 90 грн. сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ; 1 620, 00 грн. сума прострочених платежів за комісією.
Отже, позивач просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за договором № 523787-КС-003 про надання кредиту від 12.03.2025 року у розмірі 37 779,90 грн. та судові витрати в розмірі 2 662, 40 грн.
В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив суд розглянути позов у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 04.02.2026 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 04.02.2026 року разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами неодноразово направлялися відповідачці ОСОБА_1 за адресою зареєстрованого місця проживання останньої, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві.
Клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяв від відповідачки із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило.
За таких обставин, суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне.
12.03.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 523787-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 13 000, 00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк, на який надається кредит: 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована; комісія за видачу кредиту: 2 600, 00 грн.; загальний розмір наданого кредиту: 13 000, 00 грн.; строк дії договору: до 27.08.2025 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 32 087, 96 грн.; загальні витрати за кредитом: 19 087, 96 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6939 процентів (а.с. 19-28).
12.03.2025 року ОСОБА_1 прийняла пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту № 523787-КС-003 (а.с. 41).
До матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту, інформація, що надається споживачу для порівняння різних пропозицій кредитодавця до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 16-18).
На підтвердження своїх вимог позивачем надано довідку про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором № 523787-КС-003 про надання кредиту від 21.03.2025 року (а.с. 15).
Як встановлено, позивач свої зобов`язання за договором про надання кредиту виконав, надавши відповідачці ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 523787-КС-003 від 12.03.2025 року, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою ОСОБА_1 (а.с. 12-14).
Відповідно до довідки ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: платник: ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА; номер транзакції: 44178-65794-50924; дата/час здійснення переказу: 12.03.2025 15:36; сума переказу: 13 000, 00 грн.; номер платіжної картки отримувача: НОМЕР_2 ; призначення переказу: перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 зг. до кредитного дог. № 523787-КС-003 від 12.03.2025 р. (а.с. 54).
Однак, відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за договором про надання кредиту, не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 523787-КС-003 від 12.03.2025 року, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою ОСОБА_1 станом на 07.01.2026 року остання має заборгованість у сумі 37 779, 90 грн.
З відповіді АТ «Райффайзен Банк» вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 . Також надано виписку по рахунку НОМЕР_4 (банківська картка № НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 за період з 12.03.2025 року по 27.08.2025 року.
Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист.
Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова відповідача від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
При цьому, порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Так, за змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитом є грошові кошти, надані банком або іншою фінансовою установою позичальнику у відповідному розмірі, зобов`язання з повернення яких на умовах та в строки, встановлені договором, покладається на позичальника.
У випадку порушення позичальником строків виконання таких зобов`язань вони стають простроченими.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Так, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).
Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Судом враховано, що частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства визнано справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).
Як визначено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
З урахуванням вказаного, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 скористалась наданими кредитними коштами, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань.
Доказів зворотного суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено.
Відтак, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-5, 11-13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, 

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, м. Київ) заборгованість за договором № 523787-КС-003 про надання кредиту від 12.03.2025 року в розмірі 37 779 (тридцять сім тисяч сімсот сімдесят дев`ять) гривень 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, м. Київ) судові витрати в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя            Р. М. Лялик