Справа № 420/625/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трансшип-Тракс» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансшип-Тракс» (далі – позивач, ТОВ «Трансшип-Тракс», Товариство), в інтересах якого діє адвокат Бобров Арсеній Олександрович, звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі – відповідач, ГУ ДПС в Одеській області), Державної податкової служби України (далі – відповідач 2, ДПС України), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.10.2024 №11850687/44395867;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Трансшип-Тракс» № 352 від 30.09.2023 датою її фактичного подання – 16.10.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем як орендодавцем та ТОВ «АПІС КОМПАНІ» як орендарем було укладено Договір оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем № 198В від 07.06.2023, на виконання якого орендарю передано в строкове платне користування дві одиниці сільськогосподарської техніки марки JOHN DEERE S690 2013 року випуску з обладнанням до кожного з неї, а саме: жниварка HydroFlex 630F+рапсовий стіл kapello 8р. та жниварка HydroFlex 635F+рапсовий стіл kapello 8р. 
На підтвердження надання послуг та виконання договору складено Акт надання послуг №349 від 30.09.2023 на загальну вартість 269 500,00 гривень, в тому числі ПДВ – 44 916,00 грн, та орендарю виставлений рахунок на оплату №385 від 30.09.2023. 
У зв`язку з тим, що згідно із статтею 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання послуг є дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, і в даному випадку це оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, позивач склав на дату виникнення податкових зобов`язань з ПДВ (30.09.2023) податкову накладну в електронній формі №352 від 30.09.2023 на загальну суму з ПДВ 269 500,00 грн та засобами телекомунікаційного зв`язку 16.10.2023 надіслав її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Однак згідно із квитанцією від 16.10.2023 реєстрацію податкової накладної було зупинено з тих підстав, що обсяг постачання товару/послуг 01.61 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку), у зв`язку з чим позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Позивач засобами телекомунікаційного зв`язку 27.09.2024 надіслав контролюючому органу пояснення та копії документів, необхідних для реєстрації податкової накладної, проте рішенням регіональної комісії відповідача 1 з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі податкових накладних №11850687/44395867 від 01.10.2024 позивачу відмовлено в реєстрації накладної в ЄРПН у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. 
Це рішення залишено без змін за результатами адміністративного оскарження.
Позивач вважає вказане рішення протиправним, посилаючись на таке:
- квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містила пропозиції щодо надання конкретних документів (переліку документів, які потрібно надати позивачу до контролюючого органу, і необхідні для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної), що позбавило позивача можливості надати документи на підтвердження інформації, зазначеної в накладній та створило для позивача умови правової невизначеності;
- зазначивши підставою відмови у реєстрації податкової накладної те, що надані позивачем копії документів складені з порушенням законодавства, відповідач не вказав, які саме документи складені з порушенням законодавства;
- у розділі «Додаткова інформація» оскарженого рішення відповідач лише навів частину із загального переліку документів, передбачених затвердженим наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 «Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» без урахування суті конкретної господарської операції та безпідставно збільшивши коло документів, що мали бути надані платником податків на розгляд комісії регіонального рівня;
- відповідач не обґрунтував, чому надані позивачем документи не можуть підтвердити інформацію, зазначену в податковій накладній, складеній за конкретною господарською операцією;
- відповідачем не надіслано позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування.
У підсумку позивач уважає, що недотримання податковим органом вимог законодавства вже на етапі зупинення реєстрації податкових накладних щодо оформлення квитанцій, та й подальше невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до протиправності прийнятого ним рішення.
Ухвалою від 13.01.2025 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
ГУ ДПС в Одеській області подало відзив, в якому заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що реєстрацію поданої позивачем податкової накладної було зупинено з тієї підстави, що обсяг постачання послуги 01.61 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, у зв`язку з чим позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивачу, як суб`єкту господарювання, достеменно відомо, які саме документи є первинними в розумінні чинного законодавства та які містять відомості про господарську операцію.
Позивачем надавались пояснення та додаткові документи, однак вони були складені з порушенням законодавства, а саме: копії техпаспорту нежитлового приміщення, плану нежитлового приміщення, технічної характеристики, експлікації внутрішніх площ до плану приміщень, кваліфікаційного сертифікату завірені неналежним чином, без дотримання вимог Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55; у пункті 1.1 Договору оренди № 01-04-2022/3 від 01.04.2022 зазначено, що частина орендованого нежитлового приімщення складає 4 кв.м., у той час, як відповідно до технічної характеристики, 4,0 кв.м. складає висота приміщень, а загальна площа нежитлового приміщення становить 143,2 кв.м. 
Крім того, до контролюючого органу не надано видаткових накладних та рахунків-фактур, зазначених п. 1.2 Договору № 15461-16/2022 від 01.04.2022, а також, платіжних документів, підтверджуючих факт оплати за оренду сільськогосподарської техніки з екіпажем.
Також відповідач наголошує на тому, що у контролюючого органу наявна така податкова інформація:
головний бухгалтер Товариства Гладчук Роман Анатолійович є пов`язаною особою з іншими суб`єктами господарювання, зокрема, є керівником ТОВ «СИЛАРГ»;
рішенням від 18.12.2023 №67811 ТОВ «Трансшип-Тракс» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, передбаченим пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку, однак на підставі рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 по справі 620/3790/24 позивача 27.08.2024 виключено з переліку ризикових платників податку;
згідно з інформацією з СЕА ПДВ встановлено, що показник реєстраційної суми в СЕА ПДВ ТОВ «Трансшип-Тракс» сформовано (у тому числі) за рахунок придбання сільськогосподарської продукції (кукурудза, ячмінь, пшениця 3-4 класу, соняшник, інші), податковий ліміт складає – 814,6 тис. грн;
згідно з даними ЄРПН, починаючи з 01.01.2023 року станом на 17.09.2024 ТОВ «Трансшип-Тракс» здійснено придбання на суму ПДВ в розмірі 26 742,7 тис. грн, за номенклатурою товару/послуг: кукурудза, ячмінь, пшениця, паливо, оренда транспортних засобів, послуги з перевезення кукурудзи (автомобільний транспорт), автозапчастини;
обсяги придбання ТОВ «Трансшип-Тракс» задекларовані у звітних (податкових) деклараціях з податку на додану вартість за відповідні звітні (податкові) періоди починаючи з липня 2022 року, найбільші – з квітня 2022;
починаючи з жовтня 2022 року позивач починає декларувати операції, що звільнені від оподаткування, зокрема, експорт сільськогосподарської продукції, і згідно вантажних митних декларацій ТОВ «Трансшип-Тракс» є як відправником так і комітентом.
Відповідач з огляду на викладене стверджує, що ТОВ «Трансшип-Тракс» за рахунок реєстраційної суми в СЕА ПДВ сформованої за рахунок придбання товарів/послуг, у тому числі сільськогосподарської продукції, яку експортовано, складає податкові накладні за операціями з постачання послуг, що вказує на маніпуляцію позивачем податковою звітністю з ПДВ для завідомо спланованого формування для інших суб`єктів господарювання сум «паперового» кредиту.
З цього відповідач висновує, що на момент прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної позивач не виконав вимоги Податкового кодексу України та затвердженого наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 «Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», і саме з цих підстав контролюючий орган правомірно відмовив у реєстрації податкової накладної.
Відповідаючи на цей відзив, позивач зазначив, що відповідачем так і не спростовано доводів позовної заяви, у тому числі: 
відповідачами не надано безпосереднього розрахунку показника обсягу постачання товару/послуги 01.61 та перевищення величини залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такої послуги та обсягом її постачання;
відповідачі не довели, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної містила конкретні відомості, яку саме інформацію, зазначену у податковій накладній, та якими саме документами слід підтвердити;
контролюючий орган всупереч практиці Верховного Суду намагається здійснювати аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності;
позаяк в оскарженому рішенні не було чітко визначено переліку поданих позивачем документів, які складені з порушенням законодавства, а відповідачі не надали протоколу засідання Комісії, то при прийнятті оскарженого рішення відповідач виходив з інших обставин, ніж ті, на які посилається;
відповідачі не конкретизували, які саме документи не були завірені належним чином;
щодо збігу площі орендованої частини приміщення за договором № 01-04-2022/3 від 01.04.2022 з висотою цього приміщення відповідач не вказав, які норми та якого нормативного акту цим були порушені;
доводи відповідача про ненадання позивачем видаткових накладних та рахунків-фактур, зазначених пунктом 1.2 Договору № 15461-16/2022 від 01.04.2022 є безпідставними, оскільки платник податків має право подавати письмові пояснення та копії документів виключно щодо господарської операції, при здійсненні якої складено податкову накладну;
ненадання платіжних документів, які підтверджують факт оплати послуг, не є підставою для зупинення реєстрації або відмови у реєстрації податкової накладної, яка складена за такою першою подією, як надання послуги та оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку;
покликання відповідача у відзиві на ненадання позивачем окремих документів прямо суперечить змісту оскарженого рішення, згідно з яким вказана зовсім інша підстава для відмови у реєстрації податкової накладної – «надання платником податку копій документів,складених / оформлених із порушенням законодавства».
Заперечень на відповідь відповідач не подав.
Відповідач-2 своїм правом подати відзив не скористався.
Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення.
Рішення ухвалюється судом в межах строку розгляду справи з урахуванням строку перебування судді у щорічній основній відпустці та на лікарняному, а також з урахуванням періодів тривалої відсутності електроенергії в будівлі суду внаслідок ракетних обстрілів збройними угрупуваннями російської федерації та тривалості повітряних тривог, оголошених в м. Одесі.
Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.
Як встановлено судом, ТОВ «Трансшип-Тракс» 21.04.2021 зареєстровано як юридична особа, номер запису про реєстрацію 1005561020000077778, ідентифікаційний код юридичної особи 44395867, місцезнаходження: 68120, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, територіальна громада Татарбунарська, Комплекс будівель та споруд №13 (колишня Струмківської с/р)(пн), на території Татарбунарської міської ради (за межами населеного пункту).
Видами економічної діяльності Товариства є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний) 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві 01.63 Післяурожайна діяльність 01.64 Оброблення насіння для відтворення 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду) 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту 52.24 Транспортне оброблення вантажів 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання.
Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість з 01.07.2021, що підтверджується Витягом з Реєстру платників податку на додану вартість №2115534500407 від 01.07.2021.
Між позивачем як орендодавцем та ТОВ «АПІС КОМПАНІ» як орендарем було укладено Договір оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем № 198В від 07.06.2023, за умовами якого позивач зобов`язався передати орендареві, а орендар зобов`язався прийняти в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (Техніка) та сплачувати Орендодавцю орендну плату за її використання.
Додатком № 1 до цього договору об`єктом оренди були визначені дві одиниці сільськогосподарської техніки марки JOHN DEERE S690 2013 року випуску з обладнанням до кожного з неї, а саме: жниварка HydroFlex 630F+рапсовий стіл kapello 8р. та жниварка HydroFlex 635F+рапсовий стіл kapello 8р.
Згідно із пунктами 4, 8 та 9 цього Додатку, строки оренди становлять з 06.07.2023 по 01.12.2023; орендна плата за Договором складає: рапс, пшениця 1600,00 грн з ПДВ за один оброблений гектар, соя 1880,00 грн з ПДВ за один оброблений гектар та кукурудза – 1400,00 грн з ПДВ за один оброблений гектар; виплата орендної плати проводиться протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг.
У пункті 4.3. Договору оренди його сторони визначили, що у разі порушення орендодавцем порядку заповнення та/або нереєстрації податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) в межах граничних строків реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, в тому числі в результаті призупинення її реєстрації, орендар має право затримати оплату орендних платежів на суму ПДВ, які орендар повинен отримати за податковою накладною, яка не зареєстрована орендодавцем в Єдиному реєстрі або неналежним чином заповненої податкової накладної до моменту надання орендодавцем належним чином оформленої і зареєстрованої податкової накладної.
В ході виконання договору сторонами складено Акт надання послуг з оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №349 від 30.09.2023 загальною вартістю 269 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 44 916,00 грн та позивачем орендарю виставлено рахунок №385 від 30.09.2023 на 269 500,00 грн за надані послуги з оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем.
Позивачем за результатами цієї господарської операції складено і надіслано для реєстрації податкову накладну №352 від 30.09.2023 на загальну суму 269 500,00 грн, в тому числі ПДВ - 44 916,00 грн, за надані послуги з оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем, код послуги 01.61, у кількості 137,5 га та ціною постачання одиниці послуги 1 633,3333 грн за 1 га (без ПДВ).
Згідно Квитанції від 16.10.2023 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, спірну накладну зареєстровано за № 9273442530 та за результатом обробки: «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ ЗБЕРЕЖЕНО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 30.09.2023 №352 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуг 01.61 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник «D»=3.9478%, «P»=58364.36 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». 
Помилок у податковій накладній не виявлено.
11.10.2023 орендар техніки ТОВ «АПІС КОМПАНІ» згідно із платіжною інструкцією №5993 від 11.10.2023 частково сплатив за оренду на підставі вищезазначених акту та рахунку 180 000,00 грн.
27 вересня 2024 року позивач засобами телекомунікаційного зв`язку надіслав контролюючому органу пакет електронних документів у складі: 1) головного документу пакету – Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 27.09.2024 р. № 1 (код електронної форми J1312603); 2) підпорядкованих документів пакету – п`ятнадцяти документів довільного формату (код електронної форми J1360102), в яких приєднав копії документів, що подавав разом з поясненнями.
У поясненнях Товариство навело відомості щодо спроможності реально виконувати господарські операції у зв`язку з наявністю належної матеріально-технічної бази та трудових ресурсів, на підтвердження чого додало копії відповідних документів.
Щодо підстави зупинення реєстрації податкової накладної позивач вказав, що є виробником, а не покупцем робіт (послуг), самостійно здійснює продукування відповідної діяльності і не закуповує її, у зв`язку з чим по об`єктивним причинам обсяг постачання послуги 01.61 буде завжди перевищувати величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, оскільки обсяг придбання послуги нульовий.
Рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області (далі також - Комісія) №11850687/44395867 від 01.10.2024 позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної в ЄРПН у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. 
Додатковою інформацією зазначено: первинні документи щодо постачання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Це рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку та залишено без змін рішенням ДПС України від 09.10.2024 №64084/44395867/2.
Не погоджуючись із рішення відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду.
При вирішенні цього спору суд виходить з такого.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі також – ПК України).
Згідно пп. «а», «б» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).
Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 20.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні приписи наведені у п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, згідно з яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).
Відповідно до пунктів 4, 5, 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно пунктів 7, 10, 11 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.
Оцінюючи наведені контролюючим органом в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної підстави, суд зазначає, що у додатку 3 до Порядку № 1165, визначено критерії ризиковості здійснення операцій. Зокрема, відповідно до пункту 1 обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.
З урахуванням положень наведених норм, суд звертає увагу, що для встановлення наявності у господарській операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію потрібно навести обґрунтований розрахунок за тим критерієм, якому відповідає платник податку, як це передбачено пунктом 11 Порядку № 1165.
Проте, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Тобто, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних даних про розрахунковий показник критерію (їв) ризиковості здійснення операцій не наведено.
Ба більше того, відповідачами й у відзиві не наведено відповідного розрахунку, а також не доведено доказами того, що обсяг постачання позивачем послуги за кодом 01.61 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання цієї послуги та обсягу її постачання.
З урахуванням положень наведених норм, суд звертає увагу, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях та навести чіткий перелік документів, які необхідно надати..
Водночас, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.
Як встановлено зі змісту квитанції про зупинення реєстрації складеної позивачем податкової накладної, контролюючий орган вказав, що господарська операція платника податків відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
У квитанції запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 р. за № 1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 520 рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг».
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено, що платник податку, який склав податкову накладну/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації таких податкової накладної /розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:
договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
У разі, коли у квитанції до податкової накладної/розрахунку коригування зазначено код товару/послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності/умовним кодом товару/Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції.
Подання письмових пояснень та копій документів до розрахунків коригування, у яких передбачено зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, має право ініціювати отримувач (покупець), для чого:
отримувач (покупець) надсилає такі пояснення та копії документів постачальнику (продавцю) через електронний кабінет в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису;
постачальник (продавець) подає такі пояснення та копії документів з накладенням кваліфікованого електронного підпису до контролюючого органу;
отримувачу (покупцю) надходить в електронний кабінет інформація щодо дати подання пояснень та копій документів постачальником (продавцем) і результату розгляду комісією регіонального рівня таких пояснень та копій документів.
Пунктами 6, 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою складання податкової накладної / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг».
За приписами пункту 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг».
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 12 Порядку № 520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Оцінюючи вже правомірність оскарженого рішення, суд звертає увагу на таке.
Верховний Суд у постанові від 29 січня 2026 року у справі № 160/29956/24 виклав такий правовий висновок: «…Колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що формальне зазначення у квитанції пропозиції «надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН» є лише дублюванням норми пп. 3 п. 11 Порядку №1165. Умови такої пропозиції дають підстави позивачу самостійно визначати перелік необхідних документів, що в подальшому виключає посилання відповідача на їх недостатність чи неповноту та спростовує доводи про недостатність документів, поданих позивачем на підтвердження реальності проведених операцій. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».
В аспекті обставин цієї справи слід зазначити, що: 
- у квитанції контролюючий орган в загальному сформулював вимогу про необхідність надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, без деталізації того, які саме документи слід надати;
- позивач направив по спірній податковій накладній пояснення на підтвердження реальності та правомірності господарської операції та документи, яких на його переконання, достатньо для реєстрації податкової накладної;
- за результатами розгляду пояснень Комісією прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Підставою відмови в оскаржуваному рішенні вказано ненадання платником податку копій документів, а саме: надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. В графі «Додаткова інформація» зазначено: «первинні документи щодо постачання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».
При цьому в поясненнях позивач навів переконливі аргументи щодо існування перевищення обсягу постачання послуги 01.61 величині залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такої послуги та обсягу її постачання, умотивувавши це тим, що він як безпосередній та самостійний виробник послуги не придбаває відповідних послуг, що і обумовлює існування перевищення, а також навів відомості щодо спроможності реально виконувати господарські операції у зв`язку з наявністю належної матеріально-технічної бази та трудових ресурсів, на підтвердження чого додав копії відповідних документів.
Надані позивачем первинні документи відповідають вимогам статей 187, 198, 201 Податкого кодексу України, частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та мають відповідну юридичну силу.
Суд акцентує увагу на тому, що відповідач як при вирішенні питання про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної, так і у поданому до суду відзиві жодним чином не обґрунтував, чому він не взяв до уваги вищевказані пояснення позивача щодо причин існування перевищення обсягу постачання послуги 01.61 величині залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такої послуги та обсягу її постачання.
Із змісту оскарженого рішення слідує, що підставою для його прийняття слугувало «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства». 
Однак, які саме документи подано з порушенням законодавства та в чому ці порушення полягають, у рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної не зазначено.
При цьому, жодних зауважень щодо повноти, достатності поданих на розгляд комісії документів, оскаржуване рішення не містять.
Таким чином, відповідач не надав жодної оцінки поясненням позивача, зосередившись виключно на оформленні окремих поданих позивачем документів та відповідності їх форми вимогам законодавства, що свідчить про необґрунтованість прийнятих ним рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.
Відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
Разом з тим, у відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що позивачем подані копії документів, однак вони були складені з порушенням законодавства, а саме копії техпаспорту нежитлового приміщення, плану нежитлового приміщення, технічної характеристики, експлікації внутрішніх площ до плану приміщень, кваліфікаційного сертифікату завірені неналежним чином, без дотримання вимог Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55.
З цього приводу суд звертає особливу увагу відповідачів на те, що чинність національного стандарту ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» скасовано з 01 вересня 2021 року на підставі Наказу Українського науково-дослідного і навчального центру проблем стандартизації, сертифікації та якості №144 від 01.07.2020, а тому посилання Комісії на цей національний стандарт, який втратив чинність, є протиправним.
Також у відзиві представник відповідача зазначає, що наданий позивачем Договір оренди частини нежитлового приміщення № 01-04-2022/3 від 01.04.2022 має недолік, а саме пунктом 1.1 Договору зазначено, що частина орендованого нежитлового приміщення складає 4 кв.м., у той час, як відповідно до технічної характеристики, 4,0 кв.м. складає висота приміщень, а загальна площа нежитлового приміщення складає 143,2 кв.м. 
При цьому представник відповідача не вказав жодного нормативно-правового чи іншого акту, вимогам якого суперечить Договір оренди частини нежитлового приміщення № 01-04-2022/3 від 01.04.2022 або його зміст, як і не обґрунтував того, що орендована за вказаним договором частина приміщення в дійсності має іншу площу, ніж 4 кв.м.
Інших доводів в обґрунтування невідповідності поданих документів вимогам законодавства відповідач у відзиві не навів, а у оскаржуваному рішенні такі обґрунтування взагалі відсутні.
Наведені у відзиві аргументи відповідача про наявність податкової інформації щодо «маніпуляції» позивачем податковою звітністю та формування ним завідомо спланованого схемного податкового кредиту, по-перше, не підтверджені жодним доказом, а по-друге, не можуть бути підставою для відмови у реєстрації спірної податкової накладної. 
При юридичній оцінці рішення про відмову в реєстрації податкової накладної суд також враховує, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено перелік документів, необхідних для її реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимог контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимог.
Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначено Порядком № 520, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема, від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.
Суд звертає увагу, що загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.
З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу щодо надання документів, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідають критерію обґрунтованості.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 травня 2024 року у справі № 400/11727/23, від 14 серпня 2024 року у справі №120/5503/23, від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20, від 05 січня 2021 року у справі № 640/10988/20, від 16 квітня 2019 року у справі № 826/10649/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 640/983/19. 
У постанові від 03 квітня 2025 року по справі № 380/8435/24 Верховний Суд в таких саме правовідносинах виклав наступний правовий висновок: «… Вирішуючи спір у цій категорії справ слід враховувати, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Проте здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.
Про таке неодноразово висловлювався Верховний Суд у низці постанов, включно й тих, на які містяться посилання у касаційній скарзі.
Верховний Суд за результатами аналізу наведених норм, зокрема у справі №120/5503/23, на неврахування висновків у якій покликається Позивач, вказав, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку № 520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено, не є вичерпним.
Разом з тим, Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Аналогічний підхід застосований Верховним Судом і в постанові від 12 березня 2025 року у справі № 420/35189/23 …».
Узагалі слід відзначити, що висновки Верховного Суду у питанні застосування норм Порядку №520 та Порядку №1165 є сформованими і усталеними.
У постанові від 3 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Верховний Суд у постанові від 7 грудня 2022 року у справі №500/2237/20 вказав, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Верховним Судом також неодноразово висловлювалась правова позиція, зокрема, у постановах від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18 та від 18 червня 2020 року у справі №824/245/19-а, про те, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним. При цьому, Верховний Суд у постанові від 5 січня 2021 року у справі №640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.
У постанові від 12 березня 2025 року по справі № 420/35189/23 Верховний Суд зазначив, що «… платником податків надано до податкового органу первинні документи, які, на його переконання, є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарських операцій. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.
Згідно з оскаржуваними рішеннями позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, складених/оформлених з порушенням законодавства. При цьому податковим органом не зазначено, які з поданих ТОВ копій документів складені/оформлені з порушенням законодавства, та у чому полягають такі порушення, а отже, підстави відмови у здійсненні реєстрації податкових накладних не з`ясовані належним чином у спосіб, який дозволив би зрозуміти й усунути недоліки.
Крім того, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами».
У постановах від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 18.02.2020 у справі № 360/1776/19, від 27.04.2020 у справі № 360/1050/19, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а Верховний Суд наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Тому суд звертає увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
Предметом розгляду, у даному випадку, є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. 
А тому, суд за результатами розгляду справи не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкових накладних.
При цьому, суд зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. 
Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Таким чином, зважаючи на те, що контролюючим органом не зазначено, які саме документи подано з порушенням законодавства та в чому ці порушення полягають, а також не надано жодної оцінки поясненням позивача щодо причин існування перевищення обсягу постачання послуги 01.61 величині залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такої послуги та обсягу її постачання (що і було єдиною підставою для зупинення реєстрації податкової накладної), то комісія регіонального рівня не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації спірної податкової накладної з тих підстав, які вказані в оскарженому рішенні.
У даному випадку, під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача у частині визнання протиправним та скасування рішення від 01.10.2024 № 11850687/44395867.
Щодо позовної вимоги позивача зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 352 від 30.09.2023 датою її фактичного подання суд зазначає таке.
Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, як набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Згідно з вказаними нормами, податковий орган реєструє податкову накладну, у тому числі, на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.
Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено і відповідачами не доведено.
Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію зазначених податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі Чуйкіна проти України (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).
В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН податкові накладні № 742 від 17.11.2023, № 805 від 06.12.2023, № 34 від 04.01.2024, № 35 від 04.01.2024, № 364 від 19.03.2024, № 522 від 19.04.2024, № 650 від 20.05.2024, № 689 від 05.06.2024, № 795 від 21.06.2024, № 927 від 05.07.2024, № 1018 від 22.07.2024, № 1127 від 05.08.2024, подані позивачем, датою їх фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 352 від 30.09.2023 датою її подання.
Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачі належними та допустимими доказами не довели правомірність оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то сплачений позивачем за квитанцією №4272 від 07.01.2025 судовий збір у сумі 2 422,40 грн підлягає стягненню на його користь з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
З огляду на те, що представником позивача 06.01.2025 подано клопотання про намір на підставі ч. 3-5 ст. 143 КАС України подати докази на підтвердження розміру цих витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, то суд враховує це клопотання та зазначає, що питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено в порядку, визначеному статтею 252 КАС України.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Трансшип-Тракс» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення від 01.10.2024 №11850687/44395867 про відмову в реєстрації податкової накладної № 352 від 30.09.2023.
Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати подану товариством з обмеженою відповідальністю «Трансшип-Тракс» податкову накладну № 352 від 30.09.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання її на реєстрацію.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Трансшип-Тракс» (68120, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, територіальна громада Татарбунарська, Комплекс будівель та споруд №13 (колишня Струмківської с/р) (пн), на території Татарбунарської міської ради (за межами населеного пункту), код ЄДРПОУ 44395867) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний