РІШЕННЯ
Іменем України

20 березня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/1242/25 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження
Позивач: Фізична особа-підприємець Кохнович Тимофій Миколайович,
РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НПО Сварог»,
код ЄДРПОУ 34924848, вул. Кільцева, буд. 5, м. Чернігів, 14007
Предмет спору: про стягнення 126 249,92 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:
не викликались

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець Кохнович Тимофій Миколайович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Сварог», у якому просить стягнути з відповідача 126 249,92 грн, з яких: 107 808,33 грн інфляційних втрат та 18 441,59 грн - 3% річних.

Процесуальні дії у справі. 
Ухвалою суду від 20.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач – разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Також ухвалою від 20.01.2026 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:
- відповідачу – п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами; 
- позивачу – п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами; 
- відповідачу – п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.
Ухвала суду від 20.01.2026, була доставлена відповідачу в його електронний кабінет в ЄСІТС 20.01.2026 о 17:10, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.Отже, останнім днем строку для подання відповідачем відзиву на позов є 05.02.2026.
04.02.2026 відповідач через підсистему «Електронний суд» подав до суду відзив на позовну заяву. 
Ухвалою суду від 06.02.2026 відзив на позовну заяву від 04.02.2026 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «НПО Сварог» без розгляду у зв`язку з його поданням з порушенням встановленого ГПК України та судом порядку.
Згідно з ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановлений строк до суду не надходило.
Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договорів поставки № 06/06-2019 від 06.06.2019 та № 02/11-2020 від 02.11.2020, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 126 249,92 грн, з яких: 107 808,33 грн інфляційних втрат та 18 441,59 грн - 3% річних.
04.02.2026 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з доданими до нього документами, який ухвалою суду від 06.02.2026 повернуто без розгляду. 
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Оскільки відповідач не подав відзив у встановлені законом і судом строк та порядку, справа вирішується за наявними у ній матеріалами. 

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.
Господарський суд Чернігівської області розглядав справу №927/975/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Верду Оіл” до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “НПО Сварог” про стягнення 4 722 929,36 грн заборгованості за договорами поставки нафтопродуктів № 06/06-2019 від 06.06.2019, № 02/11-2020 від 02.11.2020, договорами відступлення права вимоги від 18.01.2023 № 230118/ПЛ, № 230119/ПЛ від 18.01.2023, № 230120/ПЛ від 20.01.2023, № 240430/ПЛ від 30.04.2024.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025 у справі №927/975/24, яке набрало законної сили 16.04.2025, позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “НПО Сварог”на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Верду Оіл” борг в сумі 953 289,40 грн, пеню в сумі 1 339 155,40 грн за період з 19.01.2023 по 30.06.2023, 3% річних в сумі 113 667,10 грн за період з 19.01.2023 по 04.10.2024, інфляційні нарахування в сумі 188 970,60 грн за період з лютого 2023 року по серпень 2024 року, судовий збір в сумі 31 140,99 грн.
Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи те, що у справі №927/975/24 та у цій справі беруть участь особи, щодо яких встановлено певні обставини, факти, які встановлені рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025 у справі №927/975/24 та входять до предмету доказування в межах даної справи, є преюдиціальними та не підлягають доведенню знову в межах даної справи.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2025 у справі №927/843/25 встановлено, що: « 06.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Лайк» (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НПО Сварог» (далі - Покупець) укладено договір поставки № 06/06-2019 (далі – Договір № 06/06-2019), відповідно до умов якого:
п. 1.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором. Постачальник поставляє і передає у власність Покупцю визначений специфікаціями до цього Договору товар, надалі – «товар», а Покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.
п. 1.2. Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначаються специфікаціями, надалі – «специфікація», що підписуються між сторонами та є додатками до цього Договору.
п. 1.4. Загальна сума даного Договору буде обчислюватись, виходячи з фактичної кількості поставленого товару, що зазначений в належно оформлених накладних.
п. 7.1. Розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковому порядку шляхом 100% передоплати Покупцем на банківський рахунок Постачальника, згідно наданого рахунку на оплату, протягом 2 днів з моменту отримання відповідного рахунку або на умовах 60% переплати та 40% на протязі 3 днів з моменту підтвердження Покупцем вивантаження Товару та підтвердження якості Товару лабораторним шляхом. Сторонами можуть бути погоджені інші порядки розрахунків, але у будь-якому випадку, цей факт фіксується в кожній Специфікації до договору, на кожну партію Товару.
п. 9.2. За прострочення оплати Покупець сплачує Постачальнику неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
п. 12.1. Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.
п. 12.2. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у. п. 12.1. цього Договору закінчується « 31» грудня 2019. Договір вважається пролонгованим на 1 (один) календарний рік за умови, якщо жодна із Сторін за 10 календарних днів до дати закінчення дії Договору не висловить про своє небажання продовжувати договірні правовідносини і разі підписання відповідної додаткової угоди до цього Договору.
п. 12.3. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час цього Договору.
17.10.2021 між Сторонами підписана Специфікація № 15, відповідно до якої останні обумовили найменування, од. виміру, кількість, ціну за одиницю з ПДВ, суму за партію з ПДВ, а саме: пісок з відсівів дроблення фр.0*5 мм, 276 тон, 502,00 грн/тона, 138 903,40 грн.
Пунктом 4 Специфікації сторони обумовили термін оплати: 30 календарних днів з дати прибуття товару на ст. Голубичі, що підтверджується штампом на залізничній накладній.
21.10.2021 між Сторонами підписана Специфікація № 16, відповідно до якої останні обумовили найменування, од. виміру, кількість, ціну за одиницю з ПДВ, суму за партію з ПДВ, а саме: пісок з відсівів дроблення фр.0*5 мм, 485 тон, 517,00 грн/тона, 250 745,00 грн.
Пунктом 4 Специфікації сторони обумовили термін оплати: 30 календарних днів з дати прибуття товару на ст. Голубичі, що підтверджується штампом на залізничній накладній.
26.11.2021 між Сторонами підписана Специфікація № 17, відповідно до якої останні обумовили найменування, од. виміру, кількість, ціну за одиницю з ПДВ, суму за партію з ПДВ, а саме: пісок з відсівів дроблення фр.0*5 мм, 280 тон, 760,00 грн/тона, 212 800 грн.
Пунктом 4 Специфікації сторони обумовили термін оплати: 30 календарних днів з дати прибуття товару на ст. Голубичі, що підтверджується штампом на залізничній накладній.
Відповідно до видаткових накладних № 38 від 21.11.2021 на суму 138 903,40 грн, №42 від 09.12.2021 на суму 105 640,00 грн, № 43 від 18.12.2021 на суму 105 640,00 грн Постачальник поставив, а відповідач прийняв Товар на загальну суму 350 183,40 грн.
02.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Лейк» (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НПО Сварог» (далі - Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № 02/11-2020 (далі – Договір № 02/11-2020), відповідно до умов якого:
п. 1.1. Постачальник зобов`язується передати у власність покупця (поставити), а покупець зобов`язується прийняти у свою власність та оплатити Бітум дорожній (далі за текстом – товар) на умовах визначених даним договором і додатковими угодами або додатками до нього, що є невід`ємними частинами даного договору та оформлюються сторонами на підставі заявок покупця.
п. 1.2. Найменування, одиниця вимірну кількості Товару та кількість поставки кожної партії Товару, умови поставки, строки поставки, ціна та вартість Товару, умови оплати, виробник Товару та інші необхідні умови визначаються та погоджуються Сторонами в Додатках, що є невід`ємними частинами даного Договору.
п. 1.4. Загальна кількість Товару за даним Договором становить суму кількості поставленого протягом терміну дії даного Договору Товару, згідно видаткових накладних.
п. 1.6. Загальна сума Договору становить суму коштів за поставлений протягом терміну дії даного Договору Товару згідно видаткових накладних на Товар.
п. 9.2. У випадку прострочення покупцем строків перерахування грошових коштів в наданій постачальником до оплати сумі, погодженій сторонами за умовами Договору та/або відповідного Додатку до нього, покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки від суми невиконаних обов`язків, за кожен день прострочення платежу та за весь період прострочення.
п. 12.1. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
п. 12.2. Якщо жодна зі Сторін не повідомить іншу Сторону про розірвання Договору за 30 календарних днів до закінчення строку його дії, Договір вважається продовженим на 1 (один) рік на тих самих умовах.
Найменування товару, кількість та ціну товару, а також строки поставки товару та оплати, та інші умови щодо поставки товару, сторони погодили у додатках № 9 від 15.10.2021, №10 від 01.11.2021, які є невід`ємною частиною договору, згідно умов яких:
- найменування товару – Бітум дорожній марки 70/100;
- за умовами додатку № 9 кількість – 125 тон, загальна вартість товару з ПДВ становить 2 750 000,00 гривень, а згідно додатку № 10 кількість – 75 тон, загальна вартість товару з ПДВ становить 1 650 000 гривень;
- покупець здійснює оплату товару протягом 30 календарних днів з дати поставки товару;
- датою поставки є дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару та/або видаткової накладної;
- термін поставки – до 31.10.2021 (Додаток № 9), до 30.11.2021 (Додаток №10).
Відповідно до видаткових накладних № 28 від 19.10.2021 на суму 513 480 грн, № 29 від 26.10.2021 на суму 528 440 грн, № 30 від 27.10.2021 на суму 506 880 грн, № 32 від 29.10.2021 на суму 529 980 грн, № 35 від 29.10.2021 на суму 501 380 грн, № 35 від 05.11.2021 на суму 522 280 грн, № 36 від 08.11.2021 на суму 522 720 грн, № 37 від 10.11.2021 на суму 549 120 грн, № 39 від 13.11.2021 на суму 177 728 грн, № 40 від 13.11.2021 на суму 133 696 грн, № 41 від 25.11.2021 на суму 250 745 грн Постачальник поставив, а відповідач прийняв Товар на загальну суму 4 736 449 грн.
Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач частково оплатив Постачальнику вартість отриманого товару на суму 1 055 340 грн.
У матеріалах справи наявний акт звірки розрахунків станом на 31.10.2021, підписаний між ТОВ «НВО Сварог» і ТОВ «Інтер Лейк», відповідно до якого сальдо на 31.10.2021 становить 2 610 520,00 грн.
30.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петролайт» (далі – Початковий кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Верду Оіл» (далі – Новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО Сварог» (далі - боржник) укладено договір відступлення права вимоги № 240430/ПЛ (далі – Договір 240430/ПЛ).
Відповідно до умов Договору № 240430/ПЛ:
п. 1.1. Початковий кредитор поступається, а Новий кредитор приймає право вимоги до ТОВ «НВО Сварог», що іменується «Боржник», що виникає з виконання договору 230120/ПЛ від 20.01.2023, договору № 230119/ПЛ від 18.01.2023, договору № 230118/ПЛ від 18.01.2023, укладеного між Початковим кредитором та ТОВ «Інтер Лейк» (Початкові договори).
п. 1.2. Право вимоги Початкового кредитора переходить до Нового кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували у Початкового кредитора на момент здійснення цього Договору (зокрема, до Нового кредитора переходять права, що забезпечують виконання зобов`язання, а також інші пов`язані з вимогою права, у тому числі право на несплачені відсотки), у тому обсязі та на тих умовах, які існували на дату підписання Договору.
п. 1.3. Розмір вимоги, що поступається за Договором, дорівнює частині суми основного боргу Боржника перед Початковим кредитором: 2 703 512,40 грн, яка складається з 2 003 289 грн за договором № 230120/ПЛ від 20.01.2023, 350 000,40 грн за договором № 230119/ПЛ від 18.01.2023 і 350 000 грн за договором № 230118/ПЛ від 18.01.2023 і передбачених Початковими договорами сум неустойки, штрафів, пені, інфляційних втрат, вимоги 3% річних, розрахованих із розміру указаної частки суми основного боргу за весь період прострочки Боржника, починаючи з 18.01.2023.
Відповідно до виписки по рахунку, відповідач частково сплатив заборгованість в сумі 750 000 грн, а саме: 13.05.2024 сплачено 350 000 грн, 24.07.2024 – 100 000 грн, 02.08.2024 – 200 000 грн, 20.09.2024 – 100 000 грн з зазначенням призначення платежу «оплата ТМЦ згідно договору відступлення права вимоги 240430/ПЛ від 30.04.2024».
Як зазначає позивач, відповідач заборгованість не оплатив, станом на день звернення до суду остання складає 953 512,40 грн.»
Як вказує позивач, стягувач з метою виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2025 у справі №927/975/24 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М., яким 23.05.2025 винесено постанову про вікдриття виконавчого провадження №78172397. 
Відповідач на виконання рішення суду здійсни такі платежі: 18.10.2024 на суму 100 000 грн, 12.03.2025 на суму 100 000 грн, 26.05.2025 на суму 1 283,4 грн, 13.06.2025 на суму 257 996,45 грн, 27.06.2025 на суму 170,57 грн, 14.07.2025 на суму 181 818,18 грн, 17.07.2025 на суму 390,27 грн, 24.07.2025 на суму 573 316,36 грн, 13.08.2025 на суму 521 279,29 грн, 21.08.2025 на суму 989 969,03 грн. Кредитором зазначені платжі в першу чергу були зараховані на погашення основного боргу. 
Таким чином, остаточне виконання вказаного вище рішення щодо стягнення боргу в сумі 953 289,40 грн відбулось 24.07.2025.
Крім того, 26.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Верду ОІЛ» (первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Кохнович Тимофієм Миколайовичем (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 26-09 (надалі також - договір № 26-09), за умовами якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор набуває (приймає) на себе право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Сварог» (надалі - Боржник) про сплату Боржником боргу, пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, передбачених чинним законодавством, та всіма іншими похідними вимогами, права за якими виникають у нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього Договору, що належить Первісному кредиторові на підставі Договору відступлення права вимоги від 30.04.2024 № 240430/ ПЛ, рішення Господарського суду Чернігівської області від 20 лютого 2025 року та наказу Господарського суду Чернігівської області від 24 квітня 2025 року у справі № 927/975/24 (п. 1.1.).
Отже вказаний договір № 26-09 є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором та відповідно Фізична особа-підприємець Кохнович Тимофій Миколайович є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Верду ОІЛ» у даних правовідносинах.
Звертаючись до суду, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем договорів поставки № 06/06-2019 від 06.06.2019 та № 02/11-2020 від 02.11.2020, внаслідок чого, Господарським судом Чернігівської області було винесено рішення у справі №927/975/24 та вікрите виконавче провадження. Проте, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано або виконано з простроченням, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання, а тому позивач, як новий кредитор, має право здійснювати нарахування 3 % річних у розмірі 18441,59 грн за період прострочення з 05.10.2024 по 23.07.2025 та індексу інфляції у розмірі 107808,33 за час прострочення з 01.09.2024 по 23.07.2025, виходячи з суми заборгованості в розмірі 953289,40 грн. розмір якої встановлений судовим рішенням у справі №927/975/24.

Оцінка суду.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.
Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. 
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 18 441,59 грн - 3 % річних за період з 05.10.2024 по 23.07.2025 та 107 808,33 грн інфляційних втрат за період з 01.09.2025 по 23.07.2025, з урахуванням частково здійснених платежів до повного погашення основного боргу.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 64 постанови від 04.06.2019 у справі №916/190/18 зробила такий висновок: «Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу». 
У постанові Верховного Суду від 15.11.2019 у справі № 905/1753/18 викладений правовий висновок, відповідно до якого, враховуючи, що грошове зобов`язання відповідача виникло до ухвалення судового рішення по суті спору у справі № 905/1524/15 та не припинилося внаслідок набрання ним законної сили, нарахування 3 % річних, інфляційних втрат та пені згідно зі статтею 625 ЦК України необхідно здійснювати на суму основного боргу, стягнуту цим судовим рішенням до її повної сплати боржником, без урахування стягнутих цим рішенням сум відсотків річних, інфляційних втрат.
Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у справі №927/975/24 зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 24.07.2025.
Наявність такого судового рішення не припинило правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання пені, 3 % річних та інфляційних втрат за увесь час прострочення до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.
Суд, здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення позивачем, дійшов висновку про їх правомірне нарахування, а відтак позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. 

Висновки суду.
Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду. 
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", “Серявін та інші проти України” обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.
За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, з урахуванням зазначених положень, а також з огляду на обставини подання позивачем позовної заяви через підсистему «Електронний суд», розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання цього позову, становить 2422,40 грн (3028*0,8).
Таким чином, стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. 14, 73-80, 86, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “НПО Сварог”, (код ЄДРПОУ 34924848, вул. Кільцева, буд. 5, м. Чернігів, 14007) на користь Фізичної особи-підприємця Кохновича Тимофія Миколайовича, (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 3% річних в сумі 18 441,59 грн, інфляційні нарахування в сумі 107 808,33 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України. 

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя В. В. Шморгун