Справа № 738/714/26 
№ провадження 3/738/281/2026    

Постанова
 
іменем України
14 квітня 2026 року     місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., pозглянувши справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 183-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання по АДРЕСА_1 , 
встановив:
 
01 квітня 2026 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 21 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 183-1 КУпАП, згідно з яким ОСОБА_1 не сплачував на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме за період з 24 липня 2024 року до 31 жовтня 2025 року заборгованість по аліментах складає 61 341,40 грн.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Європейський суд з прав людини в пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, рішення у справі «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що узгоджується із положеннями частини першої статті 268 КУпАП. 
Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася.
Суд, дослідивши докази, дійшов наступних висновків.
Частина перша статті 183-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 КУпАП підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 3 від 21 листопада 2025 року; копією виконавчого листа від 20 серпня 2024 року; постановою про відкриття виконавчого провадження від 03 січня 2025 року; розрахунком заборгованості зі сплати аліментів; копією виклику державного виконавця від 03 листопада 2025 року № 33445; актами державного виконавця від 13 листопада 2025 року та 03 грудня 2025 року.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 183-1 КУпАП – несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Відповідно до пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 183-1 КУпАП був складений 21 листопада 2025 року, але надійшов до суду лише 01 квітня 2026 року, дата виявлення правопорушення 31 жовтня 2025 року, з моменту вчинення адміністративного правопорушення, тобто з 31 жовтня 2025 року, минуло більше ніж три місяці, а тому провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з закінченням, на момент розгляду справи, строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтями 38, 247, 294 КУпАП, суд
постановив: 
 
Закрити провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за частиною першою статтею 183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя      О. Я. Парфененко