П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 676/6363/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вдовичинський А.В. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
24 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Білої Л.М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року (ухвалене в м. Кам`янець - Подільський) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції Загороднього Андрія Олеговича 1 взводу 2 роти 1 батальйону Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець - Подільського району Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції Загороднього Андрія Олеговича 1 взводу 2 роти 1 батальйону Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець - Подільського району Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
25.02.2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
27.02.2026 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. 
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву та відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що Постановою серія ЕНА № 5506364 від 17.08.2025 р. поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області сержантом поліції Загороднім А.О. було притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.. Відповідно до змісту постанови: «17.08.2025 р. о 15 год. 21 хв. 41 с. м.Кам`янець-Подільський, дорога Н-03 Житомир-Чернівці 279 км, водій керуючи рухався в межах населеного пункту м.Кам`янець-Подільський А/Д Н-03 Житомир-Чернівці 279 км рухався зі швидкістю 73 км/год. при максимально дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості в населеному пункті на 23 км/год. Швидкість вимірювалася приладом LTI 20/20 ТгиСаМ II ТС008385, чим порушив п.12.4 ПДР – порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Як доказ в постанові зазначено в п.7: відео 476417.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
За частиною 1 ст.122 КУпАП у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
П.12.4 ПДР України(в редакції постанови КМУ № 883 від 10.11.2027 р.) передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
П. 11 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Ст.222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначені частиною 2 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).
Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновків експертів.
Зі змісту ч. 1 ст. 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/30996, виданого ДП «Укрметртест стандарт», чинного до 03 червня 2025 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС08385, яким здійснювалося фіксація вчиненого позивачем правопорушення відповідає вимогам технічної документації, дата повірки 06.11.2024 р. 
Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніка повинна бути встановлена стаціонарно вмонтованим способом, натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості виключає належну фіксацію правопорушення, суперечить чинному законодавству.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, вказаною нормою не встановлено обмежень щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCam в ручному режимі.
При цьому, згідно листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.07.2025 р. (а.с.38) лазерний вимірювач ТruСam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач ТruСАМ також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі).
Таким чином, використання приладу TruCam у ручному режимі не суперечить вимогам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними.
З матеріалів справи встановлено, що в якості доказу перевищення позивачем дозволеної законом швидкості відповідачем до матеріалів справи надано роздруківку з приладу TruCam LTІ 20/20 №ТС08385 файл «1755444084_13200_0817_151224.jmx» на якому зафіксовано час, місце, поміряна швидкість транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить позивачу.
Крім цього надано СД диск із відеозаписами: файл ««1755444084_13200_0817_151224» на якому зафіксовано TruCam LTІ 20/20 №ТС08385 вчинена правопорушення та чотири відеофайли з боді камер поліцейських, як з`ясовано судом під час огляду в суді вони зроблені з боді камери відповідача ОСОБА_2 (467417 – 2 відеофайли які зазначені в оскаржуваній постанові) та його напарниці ОСОБА_3 (477838 – 2 відеофайли). Зазначені відео було переглянуто судом за участі представників сторін в судовому засіданні.
Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, що в основу постанови не було покладено жодного доказу в тому числі й документів і відео з технічних приладів, то суд констатує, що відповідно до опису постанови вказано, що швидкість вимірювалася приладом трукам TruCam LTІ 20/20 №ТС08385.
Колегія суддів звертає увагу, що також фіксація була здійснена на бодікамери 467417 та 477838, отже доводи позивача є безпідставними.
Суд також критично оцінює твердження апелянта, що автомобіль працівників поліції стояв на узбіччі без включених маячків, що інспектор поліції не надав йому відео або фото здійснення ним правопорушення і не зазначив де може з ними ознайомитись та отримати копії оскільки вони спростовуються проглянутими в судовому засіданні відео з боді камер поліцейських. 
Та обставина, що в оскаржуваній постанові вказано, що правопорушення мало місце на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці 279 км, а не вулицю в населеному пункті, при цьому в постанові відсутнє підтвердження, що зазначена в постанові частина траси розташована в межах населеного пункту на переконання суду не спростовують факт вчинення правопорушення позивачем саме в межах міста Кам`янець-Подільський.
Колегія суддів ще раз наголошує, що місце вчинення правопорушення зафіксовано приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС08385 як вулиця Н-03 279 км та зазначено географічні координати місця правопорушення: широта 48° 43’12.61N, довгота 26° 35’53.96’’Е, про що зазначено в роздруківці з приладу TruCam LTІ 20/20 №ТС08385 файл «1755444084_13200_0817_151224.jmx» (а.с.32), зазначене місце ідентифікується на мапі «Гугл» як Хмельницьке шосе біля підприємства ТОВ «Модуль» в межах міста Кам`янець-Подільський.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірна постанова винесена правомірно та не підлягає скасуванню.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Біла Л.М.    Моніч Б.С.