ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 березня 2026 року 	Справа № 160/33708/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
26 листопада 2025 року ОСОБА_1 в особі представника Трунілова Ярослава Олександровича, через систему "Електронний Суд" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 НГУ щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні 23 дні та відпустці 90 днів після поранення, отриманого 14.09.2022 року під час захисту Батьківщини;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 НГУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні 23 дні та відпустці 90 днів після поранення, отриманого 14.09.2022 року під час захисту Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в означеній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. (суддя Златін С.В.).
У зв`язку з призначенням судді Станіслава ЗЛАТІНА суддею іншого суду, на підставі Указу Президента України від 13.12.2025 №958/2025, розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №33 д від 07.01.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/33708/25 за допомогою автоматизованої системи документообігу.
За результатом повторного автоматизованого розподілу справи №160/33708/25, остання розподілена судді Юркову Е.О.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом Батьківщини, ОСОБА_1 .. 14.09.2022 отримав поранення, що підтверджується Довідками медичних закладів в яких позивач перебував на лікуванні. Однак, за час перебування на лікуванні у відпустці для лікування після отримання тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень на місяць, як передбачено діючим законодавством, відповідачем нарахована та виплачена в повному обсязі не була. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Відповідачем 12.12.2025 надано до суду відзив на позовну заяву в якій останній заперечував проти задоволення позовних вимог та в обгрунтування відзиву зазначено, що за час перебування Позивача в зазначені періоди на лікуванні військовою частиною НОМЕР_1 НГУ були здійсненні виплати, які передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 пропорційна часу перебування останнім на лікуванні. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2026 прийнято справу №160/33708/25 до свого провадження та призначено розгляд останньої в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
24.01.2026 на адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення на позов в яких зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2022 № 364 визначено здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за жовтень та листопад 2022 року, а саме: з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада по 02 листопада 2022 року, та з 03 листопада по 30 листопада 2022 року. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2023 № 183 визначено здійснити нарахування та виплату Позивачу ОСОБА_1 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за січень, лютий, березень та квітень 2023 року, а саме: з 25 січня по 31 січня 2023 року, з 01 лютого по 23 лютого 2023 року, з 18 березня по 31 березня 2023 року та 01 квітня по 16 квітня 2023 року.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
14.09.2022 року Позивач одержав вибухову травму. Акубаротравма. Закрита черепномозкова травма. Струс головного мозку. Відкритий черезвиростковий перелом лівої стегнової кістки. Множинні осколкові поранення м`яких тканин обличчя, грудної клітини, черевної стінки, верхніх та нижніх кінцівок. Опіки полум`ям обличчя, лівої верхньої кінцівки ІІІ АБ ступеню 4%. Травматичний шок І ступеню. Травма (поранення) пов`язана із захистом Батьківщини. 
Після отриманого поранення позивач проходив стаціонарне лікування та перебував в відпустці за наступний період: 
1.Виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого № 221118064 від 16.09.2022 року, час стаціонарного лікування із 15.09.2022 року по 16.09.2022 року 2 календарні дні; 
2. Виписка від 04.10.2022 року, час стаціонарного лікування із 26.09.2022 року по 04.10.2022 року – 8 календарних днів; 
3. Довідка ВЛК від 02 листопада 2022 року - 30 календарних днів відпустки; 
4. Виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 6718/311 від 19.12.2022 року, час стаціонарного лікування із 06.12.2022 року по 19.12.2022 року – 13 календарних днів; 
5. Довідка ВЛК від 21 грудня 2022 року - 30 календарних днів відпустки; 
6. Довідка ВЛК від 24 січня 2023 року – 30 календарних днів відпустки.
Вважаючи, що за час перебування на лікуванні, у відпустці для лікування після отримання тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень на місяць, як передбачено діючим законодавством, Відповідачем нарахована та виплачена не в повному обсязі Позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Указами Президента України воєнний стан продовжено, діє на теперішній час.
Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постанова №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.
У контексті наведеного відслідковується, що сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.
За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Так, на момент виникнення спірних правовідносин, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 абзацом 8 пункту 10 якого передбачені підстави, наявність яких позбавляє права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 в розмірі 100 000 грн. чи 30 000 грн.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: 
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, 
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.
Як було встановлено судом та свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
14.09.2022 року Позивач одержав вибухову травму. Акубаротравма. Закрита черепномозкова травма. Струс головного мозку. Відкритий черезвиростковий перелом лівої стегнової кістки. Множинні осколкові поранення м`яких тканин обличчя, грудної клітини, черевної стінки, верхніх та нижніх кінцівок. Опіки полум`ям обличчя, лівої верхньої кінцівки ІІІ АБ ступеню 4%. Травматичний шок І ступеню. Травма (поранення) пов`язана із захистом Батьківщини. 
Після отриманого поранення позивач проходив стаціонарне лікування та перебував в відпустці за наступний період: 
1.Виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого № 221118064 від 16.09.2022 року, час стаціонарного лікування із 15.09.2022 року по 16.09.2022 року 2 календарні дні; 
2. Виписка від 04.10.2022 року, час стаціонарного лікування із 26.09.2022 року по 04.10.2022 року – 8 календарних днів; 
3. Довідка ВЛК від 02 листопада 2022 року - 30 календарних днів відпустки; 
4. Виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 6718/311 від 19.12.2022 року, час стаціонарного лікування із 06.12.2022 року по 19.12.2022 року – 13 календарних днів; 
5. Довідка ВЛК від 21 грудня 2022 року - 30 календарних днів відпустки; 
6. Довідка ВЛК від 24 січня 2023 року – 30 календарних днів відпустки.
Таким чином, вищевикладене свідчить про те, що позивач дійсно проходив лікування та перебував у відпустці за станом здоров`я, а саме у зв`язку з наслідками отриманого поранення.
Суд констатує, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами складеними на позивача, які містяться в матеріалах справи.
Відтак, як вже зазначалося, відповідно до положень Постанови №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому, за наявними у матеріалах справи доказами (переліченими вище), позивач перебував на лікування та у відпустці для лікування після отримання тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, а отже вказаний період лікування підлягає врахуванню до періоду, протягом якого позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. відповідно до Постанови №168.
Так, Військовою частиною НОМЕР_1 НГУ було видано накази командира військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2022 № 364 та від 05.07.2023 № 183 про оголошення персонального переліку військовослужбовців, які виконували службово-бойові завдання у період дії воєнного стану, із визначенням кількості днів, за які необхідно провести виплату додаткової винагороди. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2022 № 364 НГУ визначено здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за жовтень та листопад 2022 року, а саме: з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада по 02 листопада 2022 року, та з 03 листопада по 30 листопада 2022 року. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 05.07.2023 № 183 визначено здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за січень, лютий, березень та квітень 2023 року, а саме: з 25 січня по 31 січня 2023 року, з 01 лютого по 23 лютого 2023 року, з 18 березня по 31 березня 2023 року та 01 квітня по 16 квітня 2023 року. 
Дані виплати підтверджуються Довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення Позивача ОСОБА_1 від 25.12.2025 № 548, в якій зазначено, що в 2022 році Позивачу було виплачена додаткова винагороди згідно з Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), а саме: в жовтні 21 000,00 грн. та в грудні 177 333,33 грн.
В 2023 році за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), а саме: в липні позивачу було виплачено 196 443,93 грн, в вересні 12 903,23 грн., в жовтні 100 000,00 грн. та в листопаді 54 838,71 грн.
Проте згідно наданого відповідачем детельного розрахунок нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 додаткової винагороди вбачається наступне.
1. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.12,2022 року №364 виплати становлять: за період з 15 вересня по 30 вересня 2022 року (16 к.д.): 70 000,00 грн./30 к.д.* 16 к. = 37 333,33 грн.; за період з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року (31 к.д.): 70 000,00 грн.; за період з 01 листопада по 02 листопада 2022 року (2 к.д.): 70 000,00 грн./30 к.д.*2 к.д. = 4 666,67 грн.; за період з 03 листопада по 30 листопада 2022 року (28 к.д.): 70 000,00 грн./30 к.д.*28 к.д. = 65 333,33 грн.
Разом у грудні 2022 року нараховано 177 333,33 грн.
2. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2023 року №183 виплати становлять: за період з 25 січня по 31 січня 2023 року (7 к.д.): 70 000,00 грн./31 к.д.*7 к.д. = 15 806,45 грн.; за період з 01 лютого по 23 лютого 2023 року (23 к.д.): 100 000,00 грн,/28 к.д.*23 к.д. = 82 1.42,86 грн.; за період з 18 березня по 31 березня 2023 року (14 к.д.): 100 000,00 грн./31 к.д.* 14 к.д. = 45 161,29 грн.; за період з 01 квітня по 16 квітня 2023 року (16 к.д.): 100 000,00 грн./30 к.д,* 16 к.д. = 53 333,33 грн.
Разом у липні 2023 року нараховано 196 443,93 грн.
Отже суд зазначає, що з вказаного детального розрахунку вбачається розбіжність в періодах перебування Позивача на лікуванні в закладах охорони здоров`я, у відпустці для лікування після отримання тяжкої травми та періодами і сумами проведених Відповідачем виплат Позивачу додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 в розмірі 100 000 грн.
З урахуванням вищенаведеного, суд робить висновок, що позивачу підлягає донарахування та виплата додаткова винагорода передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні 23 дні та відпустці 90 днів після поранення, отриманого 14.09.2022 року під час захисту Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум, а тому бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати Позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100 000 грн. за час перебування на лікуванні та у відпустці для лікування після отримання тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини - є протиправною.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірносі свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні 23 дні та відпустці 90 днів після поранення, отриманого 14.09.2022 року під час захисту Батьківщини.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні 23 дні та відпустці 90 днів після поранення, отриманого 14.09.2022 року під час захисту Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 12 березня 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков