Справа № 629/8225/25
Номер провадження 2/629/231/26 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Лукаренко А.Р., розглянувши у судовому засіданні в м. Лозова цивільну справу №629/8225/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа: Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення грошових коштів, що утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави, та відшкодування моральної шкоди, представник позивача - адвокат Дегтярчук Ірина Олександрівна, представник відповідача - Пузіков Вячеслав Анатолійович, -
встановив :
У провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа: Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення грошових коштів, що утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави, та відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Рішенням суду від 02.04.2026 року позовні вимоги задоволено частково. Питання розподілу судових витрат за заявою позивача, викладеною у позові, було вирішено розглядати у порядку, визначеному ч.8 ст.141 ЦПК України.
Як вбачається із ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи вищевказане, зважаючи на те, що судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, додаткових доказів понесених витрат позивачем у строки, визначені ч.8 ст.141 ЦПК України, надано не було, суд приходить до висновку про можливість постановлення додаткового рішення на підставі наявних у справі документів.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням 

доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
В своєму позові представник позивача вказав попередній розрахунок розміру витрат на правничу допомогу та заявив клопотання про надання доказів витрат на правничу допомогу з урахуванням положень ч.8 ст.141 ЦПК України.
Позивачем разом з позовом було надано копію договору про надання правничої допомоги з додатком, розрахунок очікуваних витрат, акт наданих послуг та квитанцію про сплату.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України та позиції ВС у справі № 275/150/22, суд не має права зменшувати розмір витрат без відповідного клопотання іншої сторони. 
У відзиві представником Головного управління Державної казначейської служби України було вказано про те, що витрати на правничу допомогу повинні бути фактичними і неминучими та для стягнення судових витрат з Головного управління підстави відсутні.
Суд відхиляє аргументи Головного управління ДКСУ, оскільки предметом спору є відшкодування шкоди, завданої незаконними діями державного виконавця, відповідальність за які несе держава (ст. 1173, 1174 ЦК України), то у разі задоволення позову всі судові витрати покладаються на державу.
Також, посилаючись на практику Верховного Суду про те, що відсутність конкретної бюджетної програми або коштів на рахунках Казначейства не може бути підставою для відмови у стягненні.
ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
ЄСПЛ у справі «Бакалов проти України» та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Щодо судових витрат на правничу допомогу (7 600,00 грн), суд зазначає, що вони підтверджені договором № 13/1/7, детальним описом робіт (консультування, вивчення практики, складання позову та запитів) та актом наданих послуг. 
Заперечення Відповідача про «завищений розмір» суд відхиляє, оскільки розцінки адвоката відповідають Рекомендаціям Ради адвокатів Харківської області (0,25 мінімальної зарплати за годину — рішення № 13/1/7). Обсяг роботи адвоката є реальним та необхідним для захисту прав позивача.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, судом встановлено, що позивачем було при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1211, 20 грн, які відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.
Враховуючи вищевказане, дослідивши всі докази в їх сукупності, зважаючи на складність справи, її категорію, ціну позову, беручи до уваги часткове задоволення рішення, з урахуванням викладеного в клопотанні ДКСУ, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення вимоги позивача щодо судових витрат з урахуванням пропорційності задоволеним вимогам.
Керуючись ст. ст.133,137, 141, 258, 260, 270 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №629/8225/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, третя особа: Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення грошових коштів, що утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави, та відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з Державного бюджету України на користь 

ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу у розмірі 6 703, 77 гривень та суму сплаченого судового збору при поданні позову у сумі 1068, 37 грн. 
Іншу частину судових витрат залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Інформація про сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, код ЄДРПОУ 37874947, адреса: 61166, м. Харків, вул. Євгенія Єніна, буд. 18.
Третя особа: Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 41430615, адреса: 64602, м. Лозова, вул. Михайла Грушевського, буд. 7.

Суддя Т. О. Каращук