ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 квітня 2026 року справа №200/7580/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі № 200/7580/25 (головуючий суддя І інстанції – Зінченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернув до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування зниженого розміру додаткової винагороди, колишньому військовослужбовцю Військової частини НОМЕР_2 лейтенанту ОСОБА_1 , за період з 24.05.2024 по 26.10.2024 та з 04.11.2024 по 18.05.2025 за час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та участі на визначених ділянках місцевості, де велися бойові дії, безпосередньо зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною, які за своїм призначенням, у тому числі завдання сил оборони щодо наступу (контрнаступу, контратаки) до батарей противника включно;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між додатковою винагородою у розмірі 100 000 грн та 30 000 грн за періоди з 24.05.2024 по 26.10.2024 та з 04.11.2024 по 18.05.2025 у розрахунку на місяць, підставою чого є участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в спірні періоди брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, тому має право на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань в повному обсязі. 
Безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Донецької області в період з 24.05.2024 по 26.10.2024 та з 04.11.2024 по 18.05.2025 підтверджується відповідною довідкою № 1557/4199 від 26.07.2025.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Наразі чинним є Перелік територій, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376 (із подальшими змінами станом на 2025 рік), який містить відомості щодо Донецької області з актуальними датами початку та закінчення тимчасової окупації або бойових дій.
Перебування позивача на території Донецької області у населених пунктах: Бахмутський район, Торецька міська громада, с. Суха Балка; Покровський район, Селидівська міська громада, м. Селидове; Покровський район, Іллінівська територіальна громада, с. Бересток; Покровський район, Іллінівська територіальна громада, с. Зоря у спірні періоди підтверджує проходження військової служби в районі активних бойових дій. 
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 № 1557/4199 від 26.07.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в районах: Донецька область, Бахмутський район, Торецька міська громада, с. Суха Балка, Донецька область, Покровський район, Селидівська міська громада, м. Селидове, Донецька область, Покровський район, Іллінівська територіальна громада, с. Бересток, Донецька область, Краматорський район, Іллінівська територіальна громада, с. Зоря. Підстави: бойовий наказ ОТУ «Донецьк» бойовий наказ ОТУ «Донецьк» № БН-132Т/УО від 05.08.2022, бойове розпорядження ОТУ «Донецьк» № БР-119/1/4070Т/ОТУ від 23.05.2024, журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 5Т (розпочатий 13.05.2023), журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 6Т (розпочатий 03.01.2024), журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 7Т (розпочатий 30.06.2024), журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 8Т (розпочатий 01.11.2024), журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 9Т (розпочатий 08.02.2025), журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 15Т (розпочатий 13.04.2025).
Таким чином, вказаною довідкою підтверджується безпосередня участь позивача у бойових діях, тому він має право на додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн, встановлену постановою № 168.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України)
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 .
З 04.04.2024 ОСОБА_1 переведений з посаду командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 на посаду начальника групи психологічного супроводу та відновлення Військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується копіями наказів, наявних в матеріалах справи.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2025 № 1557/4199 “Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України” (додаток 6 до Порядку в редакції постанови КМУ від 22.08.2023 № 887) ОСОБА_1 в період з 27.01.2023 по 03.07.2023, з 11.07.2023 по 28.01.2024, з 09.03.2024 по 26.10.2024 та з 04.11.2024 по 18.05.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в: Донецька область, Покровський район, Селидівська територіальна громада, с. Вишневе; Донецька область, Торецька міська громада, Бахмутський район, с. Суха Балка; Донецька область, Покровський район, Селидівська міська громада, м. Селидове; Донецька область, Краматорський район, Іллінівська територіальна громада, с. Бересток; Донецька область, Краматорський район, Іілінівська територіальна громада, с. Зоря.
Підстави: бойовий наказ ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » бойовий наказ ОТУ «Донецьк» № БН-132Т/УО від 05.08.2022, бойове розпорядження ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № БР-119/1/4070Т/ОТУ від 23.05.2024, журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 5Т (розпочатий 13.05.2023), журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 6Т (розпочатий 03.01.2024), журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 7Т (розпочатий 30.06.2024), журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 8Т (розпочатий 01.11.2024), журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 9Т (розпочатий 08.02.2025), журнал бойових дій Військової частини НОМЕР_2 № 15Т (розпочатий 13.04.2025).
В довідці вказано, що вона є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни).
Довідка від 26.07.2025 № 1557/4199 відповідає формі, установленій додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413.
Згідно з рапортами начальника штабу-заступника командира Військової частини НОМЕР_2 позивач виконував бойові завдання із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України, які відповідно до абз. 16 п. 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 дають право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. в наступні періоди:
- з 25.05.2024 по 31.05.2024;
- з 01.06.2024 по 30.06.2024;
- з 01.07.2024 по 31.07.2024;
- з 01.08.2024 по 31.08.2024;
- з 01 по 05, 07, 08, 10, 11, 13, 14, з 16 по 18, з 20 по 22, з 24 по 26 жовтня 2024 року;
- з 01.12.2024 по 31.12.2024;
- 1, 2, з 06 по 31 січня 2025 року;
- з 01 по 28 лютого 2025 року;
- з 01 по 07, з 13 по 31 березня 2025 року;
- з 01 по 30 квітня 2025 року;
- з 01 по 18 травня 2025 року.
Відповідно до рапортів начальника штабу-заступника командира Військової частини НОМЕР_2 позивач виконував бойові завдання під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони, які відповідно до абз. 2-3 п. 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 дають право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн в наступні періоди:
- 6, 9, 12, 15, 19, 23 жовтня 2024 року;
- 16, 19, 22, 24, 27, 30 листопада 2024 року;
- з 3 по 5 січня 2025 року;
- з 08 по 12 березня 2025 року.
У вищезазначених рапортах є посилання на відповідні бойові накази, бойові розпорядження і журнал бойових дій.
В рапорті від 05.06.2025 всім військовослужбовцям визначено період виконання завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) до 18.05.2025.
Відповідно до картки особового рахунку позивач на підставі вищезазначених рапортів командирів підрозділів, де він проходив службу, отримував додаткову винагороду, підвищену до 100 000 грн, в розрахунку на місяць виходячи із виконуваних ним завдань в квітні, травні, червні, листопаді, грудні 2024 року, в лютому та квітні 2025 року.
При цьому за виконання бойових завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони, позивач отримав винагороду, збільшену до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі за період:
- 6, 9, 12, 15, 19, 23 жовтня 2024 року – в розмірі 19 354,84 грн (отримав в листопаді 2024 року);
- 16, 19, 22, 24, 27, 30 листопада 2024 року – в розмірі 20 000 грн (отримав в грудні 2024 року);
- з 3 по 5 січня 2025 року – в розмірі 9677,42 грн (отримав в лютому 2025 року);
-з 08 по 12 березня 2025 –в розмірі 16 129,03 грн (отримав в квітні 2025 року).
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою № 168. 
Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови № 168 означають “безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів” та підтвердження цих обставин документами.
Отже, періоди, що зазначаються у довідці позивача не можуть бути використані як підстави для виплати додаткової винагороди, оскільки довідка включає як періоди безпосередньої участі у бойових діях, так і інші періоди безпосередньої участі в заходах із забезпечення оборони України, за які виплата додаткової винагороди передбачена в розмірі 30 000,00 грн, а за період безпосередньої участі позивача участі у бойових діях, за які передбачена винагорода в розмірі 100 000 грн, позивачу виплачені відповідні кошти пропорційно дням його участі.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами першою - третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з абзацами першим, другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану в Україні”, постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався відповідними нормативно-правовими актами і триває на теперішній час.
Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України зобов`язаний невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання вказаних Указів Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 від 28 лютого 2022 року “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану” (далі - Постанова № 168, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1 постанови № 168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно з пунктом 1-1 постанови № 168 на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.
В подальшому до постанови № 168 були внесені зміни, які не впливають на спірні в цій справі правовідносини, зокрема, пунктом 2 Постанови Кабінет Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1311 у пункті 1 Постанови № 168: перше речення абзацу першого після слів «позиціями військ держави-агресора» доповнено словами «на території держави-агресора»; абзац другий після слів «в районах ведення воєнних (бойових) дій» доповнено словами «на території держави-агресора». В абзаці другому пункту 1-1 після слів «в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора» доповнено словами «на території держави-агресора», а слова «на території противника замінено словами «на території держави-агресора».
На підставі пункту 1-2 постанови № 168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 2-1 постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають:
- порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;
- особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.
Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, встановленої постановою № 168 військовослужбовцям Збройних Сил України визначається Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі Порядок № 260).
Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” виплачується в таких розмірах:
1) 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
- із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
- з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;
- на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
- з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;
- з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);
- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
2) 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
- з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
- з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
- з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
- у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
- з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
- у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
Згідно з пунктом 3 розділу XXXIV Порядку № 260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
На підставі пункту 4 розділу XXXIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Як визначено пунктом 5 розділу XXXIV Порядку № 260 одним днем участі у бойових діях або заходах вважається період (з 00 годин до 24 години календарної доби), протягом якого військовослужбовець залучався до участі в бойових діях або заходах, незалежно від кількості та тривалості таких залучень за добу.
У разі, коли військовослужбовець залучається до участі в бойових діях або заходах, які розпочато до 24 години однієї доби і закінчено після 00 годин наступної доби, до розрахунку включається зазначений період як два дні участі у бойових діях або заходах.
Відповідно до пункту 9 розділу XXXIV Порядку № 260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Згідно з пунктом 10 розділу XXXIV Порядку № 260 накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що військовослужбовцям ЗСУ на період дії воєнного стану щомісячно виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтвердженою документально, про що свідчить зміст Порядку № 260.
Документальне підтвердження такої участі здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у наступних документах: 1) бойовому наказі (бойовому розпорядженні); 2) журналі бойових дій (вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналі) або журналі ведення оперативної обстановки або бойовому донесенні або постовій відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорті (донесенні) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Наведене дає підстави для висновку, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої постановою № 168. 
Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні постанови № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.
Як свідчать матеріали справи, позивачу протягом періодів з 24.05.2024 по 26.10.2024 та з 04.11.2024 по 18.05.2025 виплачувалася додаткова винагорода 30 000,00 грн та додаткова винагорода, збільшена до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Всі рапорти містять посилання на відповідні бойові розпорядження, бойові накази і журнал бойових дій.
Крім того, відповідними рапортами зафіксовано, що позивач у спірні періоди виконував бойові завдання під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони у періоди: 6, 9, 12, 15, 19, 23 жовтня 2024 року, 16, 19, 22, 24, 27, 30 листопада 2024 року, з 3 по 5 січня 2025 року, з 08 по 12 березня 2025 року.
За вказані дні позивачу відповідно до рапортів (в яких є посилання на бойові розпорядження, бойові накази і журнал бойових дій) виплачена додаткова винагорода, збільшена до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі: за відповідні дні жовтня 2024 року - в розмірі 19 354,84 грн, яку позивач отримав в листопаді 2024 року; за відповідні дні листопада 2024 року - в розмірі 20 000 грн, яку позивач отримав в грудні 2024 року; за відповідні дні січня 2025 року - в розмірі 9677,42 грн, яку позивач отримав в лютому 2025 року; за відповідні дні березня 2025 року - в розмірі 16 129,03 грн, яку позивач отримав в квітні 2025 року.
Інших доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, яка дає підстави для отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, крім вищезазначених періодів, матеріали справи не містять.
При цьому у суду відсутні підстави вважати, що Військова частина НОМЕР_5 з певних причин не зафіксувала участі позивача в бойових діях та заходах у документах, які є підставою для виплати додаткової винагороди у підвищеному розмірі, за інші спірні періоди протягом часу з 24.05.2024 по 26.10.2024 та з 04.11.2024 по 18.05.2025.
Суд зауважує, що наявні у справі докази підлягають комплексній оцінці, тобто розглядатися у сукупності.
Отже, довідка Військової частини НОМЕР_2 № 1557/4199 від 26.07.2025 про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за обставин цієї справи не може бути єдиним безумовним доказом наявності підстав для сплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі.
Щодо довідки Військової частини НОМЕР_2 № 1557/4199 від 26.07.2025 суд зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, довідка № 1557/4199 від 26.07.2025 видана позивачу відповідно до додатку 6 постанови КМУ від 22.08.2023 № 887.
Постановою КМУ від 22.08.2023 № 887 внесені зміни до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі – Постанова КМУ № 887).
Відповідно до пункту 4 Постанови КМУ № 887 додаток 5 до Порядку викладено в такій редакції: «Додаток 6 до Порядку (в редакції постанови КМУ від 22 серпня 2023 року 887 «Довідка про безпосередню участь особи в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України».
Згідно з пунктом 4 Постанови КМУ № 887 підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є: для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.
Отже довідка № 1557/4199 від 26.07.2025 видана позивачу для надання статусу учасника бойових дій, а не як підстава для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн, передбаченої постановою № 168, про що і зазначено в довідці – «ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни)».
Крім того, суд звертає увагу, що Довідка підтверджує «безпосередню участь особи в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», тоді як виплата збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168 передбачена за « безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора».
Таким чином, довідка Військової частини НОМЕР_2 № 1557/4199 від 26.07.2025 не є безумовним та єдиним доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за наявності інших належних доказів у справі – рапортів, бойових розпоряджень, бойових наказів і журналів бойових дій та відповідно до приписів постанови № 168 та Порядку № 260.
Крім того, довідка № 1557/4199 від 26.07.2025 включає як періоди безпосередньої участі у бойових діях, так і інші періоди безпосередньої участі в заходах із забезпечення оборони України, за які виплата додаткової винагороди передбачена тільки в розмірі 30 000,00 грн.
Суд не приймає посилання позивача на правові висновки Верхового Суду, викладені в постановах від 18.10.2023 у справі № 520/10491/22, від 22.11.2023 у справі № 420/12631/22, від 14.09.2023 у справі № 200/4509/23, оскільки ці висновки ухвалені за інших обставин та не є релевантними до обставин справи за позовом ОСОБА_1 . 
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі № 200/7580/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі № 200/7580/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення 06 квітня 2026 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 06 квітня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар