Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/510/26 
Провадження по справі № 3/514/272/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2026 року  с-ще Бессарабське
Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Арциз Одеської області, з вищою освітою (лікар - вететенар), офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП - 
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення ОДО № 43 від 14.03.2026 року лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, проходячи службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаді офіцера відділення рекрутингу та комплектування, будучи військовою службовою особою, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, 08.02.2026 року в приміщенні 2- го відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ) допустив недбале ставлення до військової служби, а саме : неналежно віднісся до покладених на нього обов`язків, а саме не перевірив належним чином підстави для призову особи яка притягується до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 163, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_2 в результаті чого в порушення п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.04. 2024 № 560 , останнього було призвано на військову службу та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( недбале ставлення до військової служби, в умовах особливого періоду, під час дії воєнного стану).
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАПяк недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що він будучи мобілізованим до Збройних сил України перебуває на посаді офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 та має звання лейтенант. До його обов`язків входить проведення призову громадян на військову службу за контрактом та на строкову військову службу. Так, дійсно 07.02.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 групою оповіщення був доставлений гр. ОСОБА_2 .. Під час проведення співбесіди останній не повідомляв про те, що у нього є міра запобіжного заходу, військово – облікових документів при собі не мав, спілкувався неохоче. В базі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » інформація про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності також була відсутня. Також під час проведення співбесіди ОСОБА_2 повідомив, що не бажає проходити військову службу за контрактом. На цьому його спілкування з ОСОБА_2 скінчилось. Надалі з останнім працював відділ мобілізації і подальшу перевірку та відправку до ЗСУ проводив також відділ мобілізації.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно і об`єктивно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, які є належними та такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, надавши їм належну оцінку, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зіст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно дост. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Аналіз даної правової норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що адміністративна відповідальність передбачена для спеціального суб`єкта - для службових осіб, військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, у своїй діяльності мають керуватися статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1995 року, якою визначено загальне поняття обов`язків військовослужбовців, статтею 16 цього Статуту за якою кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, посадовими інструкціями, або прямо визначені законами та підзаконними актами. Обсяг дій та заходів, які вважають військовими обов`язками міститься і в ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Суб`єктивна сторона цього складу адміністративного правопорушення передбачає умисел у виді недбалості, зокрема може проявлятися у виді недбалого ставлення до наслідків своєї бездіяльності, не виконання певних функцій.
З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками. Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них. Невиконання службових обов`язків полягає у невиконанні дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.
За змістом ст. 172-15 КУпАП є бланкетною, тобто при притягнені особи до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду повинно бути наведені не тільки найменування норм правових актів у тому числі відомчих, а й їхній зміст щодо кола посадових обов`язків (повноважень), у порушенні яких обвинувачується особа. Тобто повинно бути чітко зазначено нормативний акт з переліком службових обов`язків військової службової особи, у невиконанні або неналежному виконанні ця особа обвинувачується.
Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме документом встановлюється коло службових обов`язків гр. ОСОБА_1 та які саме з них не було виконано. 
Верховний Суд у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.
Отже, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.
З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.
Відповідно до Функціональних обов`язків офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 та з якими було ознайомлено ОСОБА_1 06.09.2025 року: офіцер відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 підпорядковується начальнику відділення рекрутингу та комплектування першого відділу. 
Відповідає за: відбір кандидатів на військову службу за контрактом та вступ до ВВНЗ та ВНП ВНЗ; обліково призовну роботу; ведення і додержання вимог зберігання обліково-алфавітних книг, особливих справ, книг протоколів засідань комісій з питань приписки і призовних комісій та інших документів, заведених на призовників, вивчення ділових і моральних якостей призовників; успішне виконання відділенням завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально –психічний стан особового складу відділення; збереження і стан техніки та майна відділення; підтримання внутрішнього порядку у відділенні. 
Зобов`язаний: постійно вдосконалювати свої фахові та методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання рядових, сержантів( старшин) і згуртування військового колективу; знати військове звання, прізвище, ім`я та побатькові кожного підлеглого, число, місяць і рік народження, віроісповідання, ділові якості та морально-психологічний стан, захоплення, рід занять перед військовою службою, родинний стан, адресу батьків, успіхи й недоліки на службі, постійно вести індивідуальну роботу з виховання, складати іменний список особового складу відділення; виховувати особовий склад відділення в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до техніки й майна відділення; неухильно стежити за за додержанням військовослужбовцями військової дисціпліни у відділеннях, їх зовнішнім виглядом, виконанням правил носіння військової форми одягу, правильним припасуванням спорядження, обмундирування, взуття та задодержанням правил особистої гігієни; піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про про задоволення їх прохань, дбати про їх здоров`я, вживати заходвів для його зміцнення; постійно вдосконалювати фізичну тренованість особового складу;
З питань призову на контрактну службу: приймати участь в заходах, пов`язаних з відбору військовослужбовців контрактної служби; проводити роботу з командирами військових частин в зону територіальної відповідальності; звертатись в установленному порядку до місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з питань сприяння здійсненню відбору громадян на військову службу за контрактом; погоджувати спільні плани з відповідальними особами зі структу цивільної та територіальної оборони, організаціями Товариства сприяння обороні України, ветеранськими та молодіжними організаціями, профспілками, засобами масової інформації регіону, організаціями культури та дозвілля щодо військово-патріотичного виховання молоді та впровадження інформації щодо проходження військової служби за контрактом у ЗСУ, вступу до вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони та військових навчальних закладів; Надавати аналіз виконання нарядів відділення по відбору військовослужбовцями за контрактом на посади рядового, сержантського та старшинського складу та готувати інформаційно – довідковий та аналітичний матеріал, які віднесені до компетенції територіального центру; організовує медичний огляд, проведення перевірки рівня фізичної підготовки та за результатими тестування з професійних якостей здійснювати набір громадян для прийняття на віськову службу за контрактом; надавати своєчасно і якісно звіти, доповіді, довідки про виконання особовим складом відділення пов`язаних питань комплектувань військовослужбовцями за контрактом на посади рядового, сержантського та старшинського складу;
З питань призову громадян на строкову військову службу: приймати участь у заходах, пов`язаних з припискою громадян до призовних дільниць, призову громадян на строкову військову службу; проводити попередній розподіл призовників, на підставі даних про приписуку громадян до призовних дільниць, за видами Збройних Сил, іншими військовими формуваннями, виявляти кандидатів для направлення до вступу у вищі військові навчальні заклади, організовувати віивчення ділових і моральних якостей допризовників та інші питання пов`язані з підготовкою юнаків до військової служби; здійснювати контроль за розробленням плану підготовки і проведення приписки громадян до призовної дільниці; контролювати графік явки громадян для проходження рентгенологічного обстеження і здавання аналізів; контролювати складання графіку явки громадян на приписку та імених списків за днями явки; інформувати районну адміністрацію про заходи, які планується проводити під час проведення приписки та надавати пропозиції щодо забезпечення своєчасного і якісного виконання цієї роботи; здійснювати контроль за оповіщенням про явку на приписку; проводити співбесіди з допризовниками та перевіряти наявність необхідних документів і повноту заповнення особової справи призовника; контролювати повноту заповнення обліково-алфавітної книги на підставі особових справ і облікових карток призовників; контролювати достовірність обліку призовників, повноту і якість ведення облікової документації та її збереження; складати звіт про підсумки проведення приписки; здійснювати контроль за всебічним вивченням особистих якостей призовників; приймати участь у розроблені плану проведення призову громадян на строкову військову службу; здійснювати контроль за оповіщенням органів внутрішніх справ про всі випадки неприбуття призовників для проходження призовної комісії без поважних причин;оголошувати призовникам порядок проходження ними призовної комісії, роз`яснювати їхні права та обов`язки, перевіряти у них наявність відповідних документів; уточнювати у кожного призовника дані про його сімейний стан, стан здоров`я, освіту, спеціальність тощо; здійснювати контроль за оформленням документів згідно рішень призовної комісії; здійснювати контроль за своєчасним прибуттям призваних на строкову військову службу на обласний збірний пункт та складанням в 3-х примірниках іменного списку на військову команду; видавати військові квитки призовникам, які відправляються на обласний збірний пункт; здійснювати контроль за точним веденням і додержанням вимог зберігання обліково-алфавітних книг, особових справ, книг протоколів засідань комісій з питань приписки і призовних комісій та інших документів, заведених на призовників; здійснювати контроль за знищенням військових квитків призовників, призваних на строкову військову службу але не відправлених у війська за різних обставин; здійснювати контроль за своєчасністю подання до ІНФОРМАЦІЯ_8 документів згідно табелю термінових донесень, за виконанням одержаних і виданих розпоряджень та інших вказівок обласного ТЦК та СП і контролювати своєчасність їх відправки; приймати участь в заходах з питань, які віднесені до компетенції територіального центру; надавати пропозиції щодо вдосконалення роботи відділення; надавати списки військовослужбовців для підвищення кваліфікації; проводити заняття з професійної підготовки з особовим складом відділення; виконувати заходи щодо забезпечення режиму секретності, організовувати охорону та збереження секретних документів, документів ДСК, нетаємних документів та своєчасну перевірку їх у складі комісій; щоп`ятниці представляти на звірку секретні та мобілізаційні документи згідно МНСІ.
Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме документом встановлюється коло службових обов`язків гр. ОСОБА_1 та які саме з них не було виконано.
Більш того, в матеріалах справи відсутні пояснення потерпілої особи - ОСОБА_2 , взагалі не зазначено та не допитано свідків події, не надано доказів, що на ОСОБА_1 покладені інші обов`язки ніж ті, що зазначені саме у ФУНКЦІОНАЛЬНИХ ОБОВ`ЯЗКАХ ОФІЦЕРА РЕКРУТИНГУ ТА КОМПЛЕКТУВАННЯ.
Крім того, з Аркуша вивчення анкетних даних громадянина ОСОБА_2 вбачається, що вивченя проводив інший державний службовець. Дата вивчення 07.02.2026 року. В графі судимість зазначено " НЕ СУДИМИЙ". 
Таким чином, надані суду докази та матеріали провадження, не свідчать поза розумним сумнівом що в діях ОСОБА_1 є умисне або необережне ставлення до військової служби.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.
Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява N 25).
Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод регламентовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд враховує те, що з матеріалів справи не вбачається, що у повноваження ОСОБА_1 входили ті обов`язки, а саме не перевірка підстав для призову особи яка притягується до кримінальної відповідальності, невиконання яких ставиться останньому у провину.
З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх, безумовних та переконливих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в йогодіях складу вказаного адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 247, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до Кропивницького апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги з дня винесення постанови.
Суддя Н.М. Тончева