Справа № 405/5677/24
1-кп/405/210/24

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року Подільський районний суд м. Кропивницького в складі колегії: 
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницький в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22023120000000076 від 11.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).
До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є російська федерація), Українська
Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу. Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканості або політичної незалежності будь-якої держави.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.
Кожна держава має невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статут ООН.
Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або у якості засобу вирішення міжнародних суперечок, в тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним 
Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 російською федерацією.
31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).
Відповідно до ст.ст.2, 3 зазначеного Договору російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та російською федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.
Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою.
При цьому, ст. 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.
Водночас, ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.
В порушення вищевказаних умов міжнародних договорів та ігноруючи положення Конституції України, 20 лютого 2014 року вище політичне та військове командування російської федерації розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України.
Частиною 2 етапі 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.
Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; Російська Федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.
Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами Російської Федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.
22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.
24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.
У подальшому, Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.
У зв`язку з викладеним, 24.02.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Громадянин ОСОБА_7 2019 році, точної дати не встановлено, розуміючи, що так звана «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР») є стійким ієрархічним об`єднанням - терористичною організацією, учасники якої в Україні займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі, перейшов на бік ворога вступивши на службу до ОШБ «Сомалі» 1-го армійського корпусу «ДНР» в/ч НОМЕР_1 , в складі якого приймав участь у бойових діях проти ЗСУ та інших військових формувань.
Зокрема наказом т.зв. голови «ДНР» ОСОБА_8 №373 від 12.11.2021 ОСОБА_7 був нагороджений медаллю «За отвагу» №0148 «За особисту мужність та відвагу, проявлену в боях по захисту «ДНР» та її державних інтересів, при виконанні спецзавдань по забезпеченню державної безпеки «ДНР», захисту державного кордону».
Також встановлено, що з початку повномасштабної війни рф проти України ОСОБА_7 перевівся на службу до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_2 ОМСБр, в/ч НОМЕР_3 , колишня 3-тя ОМБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » народної міліції днр з ППД в АДРЕСА_2 ( НОМЕР_4 ОМСБр, в/ч НОМЕР_5 ) та на даний час займає посаду коригувальника артилерійського вогню.
Тобто, ОСОБА_7 , перебуваючи та діючи у складі незаконних збройних формувань так зв. «ДНР», усвідомлював, що в умовах введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії рф проти України, здійснення її збройними силами спільно з незаконними збройними формуваннями «ДНР», «ЛНР» інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, він своїми умисними діями на боці рф як держави-агресора бере активну участь у військовій агресії проти України, діє на боці ворога на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п.2, 3, 10 ч. 1 ст.7 КПК України).
Згідно з ч.5 ст.374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Аналізуючи матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що органом досудового розслідування вжито всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного ОСОБА_7 на захист та доступ до правосуддя. 
В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території в м. Горлівка Донецької області.
В зв`язку з чим, повістки про виклик ОСОБА_7 , повідомлення останньому про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Також зазначені виклики здійснювалися у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення». 
Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області №002-120000909 від 18.05.2014 підозрюваному ОСОБА_7 було забезпечено захисника ОСОБА_6 , якому в подальшому надавалися копії процесуальних документів, що підлягали врученню обвинуваченому, на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України, що свідчить про дотримання прав підозрюваного на захист в ході досудового розслідування.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.
Обвинувачений ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленим про розгляд кримінального провадження відповідно до вимог ст.323 КПК України шляхом опублікування повісток про виклик на офіційному сайті Подільського районного суду м. Кропивницького і в газеті «Урядовий кур`єр», у судові засідання не з`являвся, що не перешкоджає розгляду кримінального провадження при здійсненні спеціального судового провадження.
Дане кримінальне провадження здійснювалось за участю захисника, який був забезпечений державою.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що обвинувачений є його братом. Вони разом проживали в м. Горлівка, Донецької області, де працювали на залізниці. Через воєнні дії в Донецькій області, він в 2015-2016 роках переїхав жити в смт. Олександрівка, Кіровоградської області як внутрішньо – переміщена особа, а його брат - ОСОБА_7 залишився в м. Горлівка, Донецької області. З братом підтримували зв`язок та спілкувалися через месенджер «Вайбер». В 2019 році брат писав йому, що немає роботи, а тому хоче піти служити. Пізніше ОСОБА_7 написав йому, що йде служити в розвідку. В 2020 році присилав йому фотографії посвідчення, з якого було видно, що його нагородили медаллю, а на сайті «Однокласники» бачив як брат виставляв фотографії з російським прапором. Після чого, спілкування припинилось.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні показав, що з початку повномасштабного вторгнення займався волонтерською діяльністю та неодноразово виїжджав в зону бойових дій. Приблизно 02.04.2024 під час виїзду в гарячу точку від знайомих військовослужбовців йому стало відомо інформацію, що на тимчасово окупованій території проживає громадянин ОСОБА_7 , який в 2019 році вступив на контрактну військову службу до збройних формувань російської федерації і приймав участь у бойових діях проти України. Також, йому розповіли, що ОСОБА_7 навіть був нагороджений медаллю «за отвагу», яка вручається за мужність при виконанні спеціальних завдань по забезпеченню державної безпеки днр, захисту державного кордону та інше. Окрім того, йому дали російський номер мобільного телефону, яким користується ОСОБА_7 і він передав дану інформацію до СБУ для перевірки причетності останнього до злочинів проти державної безпеки. Після чого, він аналізував мережу інтернет та на сайті «Однокласники» знайшов знайомого ОСОБА_7 , звідки взяв його фото. Після чого, в мессенджері «Telegram» зробив підставний акаунт та загрузив фото знайомого ОСОБА_7 і написав останньому, ініціювавши розмову. ОСОБА_7 відповів на повідомлення та в ході розмови повідомив, що проходить службу в НОМЕР_6 окремій гвардійській мотострілецькій Горлівського ордену бригаді, на посаді коригувальника вогню в артилерійському підрозділі, певний час обіймав керівні посади, а також повідомив що на той час перебував в м. Горлівка Донецької області. 

- актом огляду інтернет сторінки від 09.05.2023, згідно якого старшим оперуповноваженим 2 сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Кіровоградській області оглянуто сторінку у соціальній мережі «Однокласники» під назвою « ОСОБА_11 ». В розділі фото виявлено особисті фотографії, завантажені користувачем 11.11.2022 та 21.09.2022. На першому фото зображений чоловік в камуфляжній формі типу «Горка» з розгорнутим прапором російської імперії гербових кольорів та з написом «С нами Богъ», на другому фото зображений той самий чоловік в маскувальному польовому костюмі окрасу «Берізка» з металевою чашкою в руці. В розділі «Лента» виявлено публікації антиукраїнського та проросійського змісту. В розділі «Друзі» виявлено сторінку, яка належить громадянину ОСОБА_12 , який є військовим т.зв «днр» та має значну кількість нагород. В подальшому з використання інтернет – браузера « ОСОБА_13 » здійснено перехід на сайт «Миротворець», де в пошуковому рядку введено дані « ОСОБА_14 » та активовано пошук, за результатами якого виявлено посилання на осіб, дії яких, згідно даних засновників центру «Миротворець» мають ознаки злочинів проти національної безпеки України, миру, безпеки людини та міжнародного права. В подальшому, в ході огляду фото публікацій виявлено фото, на якому зображений громадянин за зовнішніми ознаками схожий на ОСОБА_15 (а.к.п8-22, т.1);

- протоколом огляду від 17.01.2024, з додатком до нього, який міститься на оптичному диску формату DVD, згідно якого старшим оперуповноваженим на ОВО 2 сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Кіровоградській області оглянуто обліковий запис користувача « ОСОБА_11 » в соціальній мережі «Однокласники». Встановлено, що сторінка належить чоловіку на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Горлівка, проживаючому в м. Ростов – на – Дону. В розділі фото виявлено особисті фотографії, завантажені користувачем 11.11.2022 та 21.09.2022. На першому фото зображений чоловік в камуфляжній формі типу «Горка» з розгорнутим прапором російської імперії гербових кольорів та з написом «С нами Богъ», на другому фото зображений той самий чоловік в маскувальному польовому костюмі окрасу «Берізка» з металевою чашкою в руці. В розділі «Лента» виявлено публікації антиукраїнського та проросійського змісту. Дану сторінку було повністю збережено за допомогою інтернет – браузера « ОСОБА_13 » з метою недопущення видалення на ній даних (а.к.п.43-57, т.1);

- скріншотом з мобільного телефону з месенджеру «Вайбер», який наданий ОСОБА_9 , з якого вбачається переписка з його братом ОСОБА_7 , який надсилав останньому фотографії посвідчення, з якого вбачається, що ОСОБА_7 був нагороджений медаллю «за отвагу» (а.к.п.64-68, т.1);

- актовим записом про народження №58 від 05.09.1979 року, згідно якого ОСОБА_7 народився в м. Горлівка, Донецької області, батьками є ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (а.к.п.80, т.1);

- листом – відповіддю заступника начальника 2 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Кіровоградській області від 26.02.2024щодо виконання доручення, згідно якого проведеними перевірочними заходами номеру мобільного телефону російського оператора зв`язку НОМЕР_7 через доступні відкритті джерела отримання інформації встановлено, що вказаний номер телефону належить ОСОБА_7 та прив`язаний до сторінки « ОСОБА_11 » в соціальній мережі «Вконтакте», а також «Telegram акаунт» з user 5162443546. По ідентифікуючим записам чат – ботів, ОСОБА_7 також записаний як « ОСОБА_19 », що з військового сленгу розшифровується як заступник командира взводу (а.к.п.94-95, т.1);

- протоколом огляду від 16.02.2024, з додатком до нього, який міститься на оптичному диску формату DVD, згідно якого старшим оперуповноваженим на ОВО 2 сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Кіровоградській області оглянуто публікацію на Інтернет ресурсі «Горловка Муниципальное образование городской округ Горловка», яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_4 о 10:40 год. У ході огляду встановлено розміщення публікації «Акция «Отважным и важным» з викладенням 8 фотографій, на восьмому фотознімку зображено двох чоловіків, в побутовому приміщенні одного з освітніх закладів м. Горлівка, ймовірно військових, про що свідчить тактичний одяг оливкового та пісочного кольорів. Праворуч на фото зображений чоловік, ззовні схожий на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.к.п.96-110, т.1);

- скріншотом переписки в месенджері «Telegram» з ОСОБА_7 , наданим свідком ОСОБА_10 , який створив неіснуючий акаунт на ім`я « ОСОБА_20 » та ініціював переписку з ОСОБА_7 , в ході якої останній вказав, що проходить військову службу в НОМЕР_2 бригаді, перебуває на Донецькому напрямку (а.к.п.122, т.1);

- копією декларації ОСОБА_7 за 2017 рік, в якій останній вказував відомості про місце роботи на «Лиманській дистанціїї колії», яка зареєстрована як юридична особа в Україні (а.к.п.124-126, т.1);

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 27.03.2024, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2024 було вилучено на оптичному диску інформацію щодо електронних документів із фотозображенням ОСОБА_7 (а.к.п.137-137, т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2024, згідно якого, в присутності понятих, серед чотирьох осіб, свідок ОСОБА_9 впізнав чоловіка під номером 2, якою є ОСОБА_7 , який є його братом (а.к.п.156-158А, т.1);

- висновком портретної експертизи №СЕ-19/112-24/4748-ФП від 02.05.2024, з фототаблицею до нього,, згідно якого на фотозображенні, що знаходиться на оптичному диску білого кольору із написом «4028862-135 13.03.2024» в файлі «0000000131414799» та фотозображенні під назвою «image – 2024-04-22 1832 16» зображена одна і та ж сама особа.
На фотозображенні, що знаходиться на оптичному диску білого кольору із надписом «4028862-135 13.03.2024» в файлі «0000000131414799» та фотозображенні під назвою «image – 2024-04-22 1832 14» зображена одна і та ж сама особа (а.к.п.164-176, т.1).

Приведені вище та дослідженні судом докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України, уповноваженою особою та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.
Оцінюючи вище приведені докази, як кожен окремо так і в їх сукупності між собою, суд відмічає відсутність в них протиріч і констатує повну узгодженість та достатність для встановлення винуватості ОСОБА_7 .

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_7 за ч.2 ст.110 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану.
Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Так, вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, є громадянином України, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» Психоневрологічне диспансерне відділення ОСОБА_7 на обліку у лікаря – нарколога та у лікаря – психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався.
Обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК України, та обставин, обтяжуючих покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 зі змінами від 06.11.2009, звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність.
ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачений своїми діями фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави.
Тому, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, враховуючи, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та те, що злочин вчинено в умовах воєнного стану, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе з призначенням покарання в межах санкції ч.2 ст.110 КК України у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, з конфіскацією майна що належить на праві приватної власності останньому.
Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і не буде вважатися явно неспівмірним вчиненому протиправному діянні внаслідок суворості.
Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 3786,40 гривень стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
Керуючись ст.ст.368 -371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7  визнати винним за ч.2 ст.111 КК України і призначити покарання у виді 15 /п`ятнадцяти/ років позбавлення волі, з конфіскацією майна, що належить на праві приватної власності останньому. 
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Речовий доказ:
- оптичний диск DVD-R формату з рукописним написом на ньому «4028862-ВБ 13.03.2024» - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з  ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 3786 /три тисячі сімсот вісімдесят шість/ гривень 40 копійок. 
На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Кропивницького. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.
Повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий суддя                     ОСОБА_21 

Суддя                ОСОБА_22 

Суддя                ОСОБА_23