Справа № 210/5200/25 
Провадження № 2/210/246/26 
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
27 березня 2026 року Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Літвіненко Н. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Криворізького державного педагогічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд –

В С Т А Н О В И В:
Криворізький державний педагогічний університет звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізького державного педагогічного університету суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 9139,15 грн., 3% річних у розмірі 154,08 грн., пеню у розмірі 1311,04 грн., що складає загальну заборгованість у розмірі 10604,26 грн. 
В обґрунтування позову зазначено, що між Криворізьким державним педагогічним університетом (далі - Позивач), в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та ОСОБА_1 (далі - Відповідач), було укладено Договір N? 339 найму жилого приміщення в гуртожитку від 02 листопада 2023 року.
Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 3 N? 573 від 02 листопада 2023 року, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Згідно зазначеного ордеру Відповідачу, була надана житлова площа у гуртожитку АДРЕСА_1 , розміром 12,0 кв.м. Відповідачу було дозволено мешкати в гуртожитку до 31.08.2024 року.
Внаслідок неналежного виконання зобов?язань за Договором N? 339 найму жилого приміщення в гуртожитку від 02 листопада 2023 року, зокрема, порушуючи пункт 5.3. зазначеного договору за Відповідачем, утворилась заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 8804,57 грн.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов?язання, настають правові наслідки встановлені законом. А саме, відшкодування збитків та сплата неустойки. Тому в період 01.01.2025 по 01.06.2025 року за несвоєчасне внесення плати за проживання в гуртожитку Відповідачу нарахована пеня у розмірі 1311,04 грн.
Також, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
3% річних від простроченої суми основного боргу складають: 154,08 грн.
Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає: 9139,15 грн.
Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 9139,15 грн., 3% річних у розмірі 154,08 грн., пеню у розмірі 1311,04 грн., що складає загальну заборгованість у розмірі 10604,26 грн. та судовий збір. 

Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
В судове засідання сторони не викликалися.

Відповідачу направлялась позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою реєстрації, яке повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідач правом на відзив не скористався.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Криворізьким державним педагогічним університетом (далі - Позивач), в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та ОСОБА_1 (далі - Відповідач), було укладено Договір N? 339 найму жилого приміщення в гуртожитку від 02 листопада 2023 року.
Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 3 N? 573 від 02 листопада 2023 року, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Згідно зазначеного ордеру Відповідачу, була надана житлова площа у гуртожитку АДРЕСА_1 , розміром 12,0 кв.м. Відповідачу було дозволено мешкати в гуртожитку до 31.08.2024 року.
Внаслідок неналежного виконання зобов?язань за Договором N? 339 найму жилого приміщення в гуртожитку від 02 листопада 2023 року, зокрема, порушуючи пункт 5.3. зазначеного договору за Відповідачем, утворилась заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 8804,57 грн.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов?язання, настають правові наслідки встановлені законом. А саме, відшкодування збитків та сплата неустойки. Тому в період 01.01.2025 по 01.06.2025 року за несвоєчасне внесення плати за проживання в гуртожитку Відповідачу нарахована пеня у розмірі 1311,04 грн.
Також, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
3% річних від простроченої суми основного боргу складають: 154,08 грн.
Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає: 9139,15 грн.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що між Криворізьким державним педагогічним університетом, в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та ОСОБА_1 , було укладено Договір №339 найму жилого приміщення в гуртожитку від 02 листопада 2023 року.
Предметом договору є надання університетом мешканцю одного місця для проживання в гуртожитку в кімнаті (площа кімнати 12 кв.м.) одноосібно на умовах, визначених цим договором (розділ 1 договору).
Згідно розділу 2 договору, поселення мешканця в гуртожиток здійснюється на підставі ордера на жиле приміщення № 573 серії 3 від 02.11.2023 року, виданого КДПУ, обладнане майном згідно з актом прийому-передачі. Підставою для укладення договору найму житла у гуртожитку незалежно від форми власності є спеціальний ордер, який видається в порядку, передбаченому статтею 129 Житлового Кодексу УРСР.

Крім того, ОСОБА_1 видано ордер на житлову площу в гуртожитку № НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , зі строком поселення до 31 серпня 2024 року, виданий начальником відділу гуртожитків Криворізького державного педагогічного університету.
Предметом договору найму у гуртожитку, у залежності від його виду, є кімната, її частина або ліжко-місце. Договір найму з мешканцем гуртожитку включає також елементи договорів про надання послуг, зберігання, виконання робіт тощо. Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.
Слід зазначити, що пунктом 10 статті 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 4 вересня 2008 року № 500-VI встановлення плати за проживання у гуртожитку та за участь в утриманні місць загального користування та прибудинкової території віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування незалежно від виду жилої площі у гуртожитку (яка перебуває у відособленому користуванні або ліжко-місце).
Експлуатацію гуртожитку здійснює житлово-експлуатаційна організація, а за її відсутності підприємство, установа, організація, у віданні якого перебуває гуртожиток, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76.
Порядок користування кімнатою в гуртожитку визначається Примірним положенням про користування гуртожитками, затвердженого постановою КМУ від 20 червня 2018 р. за № 498, відповідно до пункту 15 якого особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі)
Відповідно до пункту 5.3 договору № 320 від 15 вересня 2024 року, наймач здійснює щомісячну оплату за проживання в гуртожитку відповідно до зайнятої ним площі, у розмірі середньомісячної оплати за попередній навчальний рік(липень-червень). Наприкінці навчального року та при виселенні з гуртожитку бухгалтерія здійснює перерахунок плати за гуртожиток окремо для кожного Наймача, відповідно до нарахувань і фактично здійсненої оплати. Різниця між нарахуваннями і фактично здійсненою оплатою відшкодовується відповідною стороною.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив умови договору в частині своєчасної та повної оплати за проживання в гуртожитку, борг на кінець періоду з урахуванням індексу інфляції складає 9139,15 грн.

Доказів на спростовування зазначеного відповідачем не надано, відповідачем не заперечується факт користування та проживання в вказаному житловому приміщенні.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 626 , статті 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи, що оплату за фактично отримані відповідачем житлові послуги в добровільному порядку позивачу, не здійснено, що свідчить про порушення прав позивача, тому він вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з оплати вказаних послуг.
Разом з цим, позивач, пред`являючи вимоги про відшкодування заборгованості, просив, у тому числі, стягнути інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України.
Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.
До позову позивачем надано розрахунок суми заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, який був перевірений судом та суд вважає його цілком прийнятним, тому вважає за можливе прийняти до уваги розрахунок належних до стягнення інфляційних втрат та 3% річних саме у такому розмірі та за вказаний період.
Відповідно до абзацу 5 п. 1 ч. 1 Закону України "Про житлово - комунальні послуги, до житлово-комунальних послуг" належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Тому з врахуванням зазначеного вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги, щодо стягненні пені за договором, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. При цьому, як зазначено у ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.
Водночас відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Таким чином пеня та штраф за договором це різновиди неустойки. А неустойка один зі способів забезпечення виконання договірних зобов`язань, а тому вимоги про її сплату повинні бути оформлені в письмовій формі.
Отже, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Криворізького державного педагогічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо судових витрат
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Отже, з урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2652,53 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов Криворізького державного педагогічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце проживання як ВПО: АДРЕСА_3 ) на користь Криворізького державного педагогічного університету (50086, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 54, ЄДРПОУ 40787802) заборгованість за договором найму житла №339 від 02 листопада 2023 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 9139,15 грн. (дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять гривень, 15 копійок) та 3% річних у розмірі 154,08 грн. (сто п`ятдесят чотири гривні, 8 копійок), що складає загальну суму 9293,23 грн. (дев`ять тисяч двісті дев`яносто три гривні, 23 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце проживання як ВПО: АДРЕСА_3 ) на користь Криворізького державного педагогічного університету (50086, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 54, ЄДРПОУ 40787802) суму судового збору в розмірі 2652,53 грн. (дві тисячі шістсот п`ятдесят дві гривні, 53 копійки).

У задоволенні решти вимог позовної заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко