Справа № 558/102/26 
номер провадження 1-кп/558/60/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року селище Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:
одноособово суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026181160000032 від 04.02.2026 року  і угоду про примирення від 13.03.2026 року укладену між потерпілою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, жителькою АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, непрацююча, розлучена, раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст.126-1 Кримінального кодексу України,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_3 ,
обвинувачена ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому,  що вона будучи притягнутою до адміністративної відповідальності постановою Демидівського районного суду Рівненської області від 30.09.2025 за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно своєї доньки ОСОБА_3 , що мало місце 01.09.2025, відповідно до якої ОСОБА_4 призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, будучи притягнутою до адміністративної відповідальності постановою Демидівського районного суду Рівненської області від 07.11.2025 за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно своєї доньки ОСОБА_3 , що мало місце 22.09.2025, відповідно до якої їй призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, будучи притягнутою до адміністративної відповідальності постановою Демидівського районного суду Рівненської області від 19.11.2025 за ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП завчинення домашнього насильства стосовно своєї доньки ОСОБА_3 , що мало місце 11.10.2025, відповідно до якої їй призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, та будучи притягнутою до адміністративної відповідальності постановою Демидівського районного суду Рівненської області від 11.12.2025 за ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно своєї доньки ОСОБА_3 , що мало місце 14.10.2025, 20.10.2025, 11.11.2025, відповідно до якої їй призначено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк п`ятдесят годин належних висновків для себе не зробила та по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , продовжила вчиняти систематичне домашнє насильство стосовно своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності своєї малолітньої внучки ОСОБА_7 , 2023 року народження.
Так, в порушення вимог Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами, ратифікованої Україною 20.06.2022, ст.ст. 28, 29 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_4 , 01.02.2026 близько 14 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного проживання із своєю донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що в будинку перебуває її малолітня внучка ОСОБА_7 , 2023 року народження, на ґрунті з`ясування відносин та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, в присутності своєї малолітньої внучки ОСОБА_7 , 2023 року народження вчинила щодо своєї доньки ОСОБА_3 , з якою перебуває у сімейних відносинах (у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1, п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), фізичне, психологічне насильство, а саме виганяла з будинку, штовхала, виражалася в її сторону нецензурною лайкою, словесно ображала потерпілу, принижувала, чим завдала потерпілій ОСОБА_3 фізичних та психологічних страждань, емоційну залежність, розлади здоров`я, погіршення якості життя, та викликало у них побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість та викликало негативні переживання.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
13.03.2026 року за ініціативи потерпілої ОСОБА_3 між нею та обвинуваченою у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468-470, 471-473 КПК України було укладено угоду про примирення.
Під час укладення угоди про примирення захист прав та інтересів обвинуваченої на законних підставах здійснював захисник адвокат ОСОБА_6 . 
Відповідно до змісту укладеної угоди, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи. 
Істотними обставинами для укладення даної угоди є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченою ОСОБА_4 , її словесне вибачення перед потерпілою ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення.
Крім того, згідно укладеної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4  повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вищезазначених діяннях (згідно обвинувального акту), щиро розкаялася, сприяла повному і всебічному розкриттю кримінального правопорушення.
Обвинувачена ОСОБА_4  на виконання укладеної угоди зобов`язується у судовому провадженні беззастережно і у повному обсязі визнати вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та виконати призначене їй судом покарання на підставі цієї угоди про примирення. 
Сторони, в угоді про примирення від 13.03.2026 року, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4  за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 150 годин. 
Також, сторони погоджуються на застосування до ОСОБА_4 обмежувального заходу, передбаченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме направлення для проходження програми для кривдників строком на три місяці. Організацію виконання та проходження програми для кривдників покласти на Демидівську селищну Раду Дубенського району Рівненської області.
Прокурор під час судового розгляду справи зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченій слід призначити узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила укладену угоду про примирення від 13.02.2026 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та щиро розкаялася у вчиненому.
Захисник прав та інтересів обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 також просить укладену угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної повне порозуміння ним своїх процесуальних прав, з`ясувавши добровільність дій ОСОБА_4 та ініціативу потерпілої ОСОБА_3 щодо укладення угоди, відсутності будь-яких обставин, які б примусили їх погодитися на підписання угоди про примирення, дослідивши характер висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.469 КПК України, угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. 
Так, кримінальне правопорушення за ст.126-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згода обвинуваченої на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинуваченої в разі її невиконання .
Обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди. 
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд вважає, що правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст..126-1 КК України, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 , є юридично вірною, а визнання нею винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Норми ст..91-1 КК України вказують, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені певні обовязки, в тому числі і направлення для проходження програми для кривдників.
Також, згідно положень ст. 24, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», направлення кривдника на проходження програми для кривдників є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству терміном від 3 до 12 місяців. В такому випадку суд має право направити особу на таку програму, а відповідальним суб`єктом за її виконання, організацію і забезпечення проходження кривдником такої програми є, зокрема, орган місцевого самоврядування.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися.
Речові докази по справі відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 70, 75, 76, 99-1 Кримінального кодексу України, ст.ст. 373, 374, 469, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, - 
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 13.03.2026 року, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №12026181160000032 від 04.02.2026 року  за ст.126-1 Кримінального кодексу України. 
Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 150( сто п`ятдесят) годин.
У відповідності до ст.91-1 Кримінального кодексу України застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на срок 3(три) місяці, виконання якої покласти на посадових осіб Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області.
Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України,то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. 
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя ОСОБА_8