П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/8355/25	

Перша інстанція: суддя Хлімоненкова М.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Бітова А.І.,
Єщенка О.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ДНІПРОТРАНСНАФТА» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2025р. ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ДНІПРОТРАНСНАФТА» звернулося до суду із позовом до Одеської митниці, в якому просило: 
- визнати протиправними та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів за №UA500080/2024/000124/2 від 6.11.2024р.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним було подано митну декларацію на товар, який надійшов на виконання умов контракту укладеного між позивачем та компанією «KOVACSDARU DARUZASI es EPITOIPARI Kft» (Угорщина, «Продавець»). Разом з митною декларацією до митного органу подано контракт, а також інші документи відповідно до МК України. Проте, митним органом прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів. 
Позивач зазначає, що оскаржуване рішення митного органу про коригування митної вартості є протиправним, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки під час декларування товарів, ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ДНІПРОТРАНСНАФТА» було подано повний пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару. Разом із тим, не дивлячись на подання позивачем повного пакету необхідних, передбачених МК України документів, відповідачем прийняте спірне рішення відповідно до якого митна вартість товарів була визначена за резервним методом. У той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом. 
Посилаючись на зазначене просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500080/2024/000124/2 від 6.11.2024р..
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ДНІПРОТРАНСНАФТА» 4 690,68грн. сплаченого судового збору.
В апеляційній скарзі митний орган, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення діяв з порушенням норм митного законодавства України, оскільки товариством надано усі необхідні документи для розмитнення товару, а митницею не надано їм належної оцінки та протиправно визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору. 
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 30.09.2024р. між позивачем ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ДНІПРОТРАНСНАФТА» (Україна, «Покупець») та компанією «KOVACSDARU DARUZASI es EPITOIPARI Kft» (Угорщина, «Продавець») був укладений Контракт №30092024НU (надалі — «Контракт»), за умовами якого Продавець зобов`язаний відвантажити Товар, а Покупець зобов`язаний купити на умовах (базисні умови поставки) згідно Інкотермс-2000 товари, номенклатура яких наведена у додатках до Контркту. На момент поставки, номенклатура товару, а саме: рік випуску, вінкод та інше, можуть бути змінені (п.1).
У п.2 Контракту, сторони погодили ціни по Контракту та загальну вартість Контракту, відповідно до якого всі ціни на товари узгоджуються в пропозиціях Продавця та визначаються в ЕВРО. Загальна вартість Контракту складається із сум всіх виставлених пропозицій до Контракту. Всі витрати, включаючи митні, після підписання та виконання Контракту, сплачуються сторонами на територіях своїх кран.
Відповідно до пп.3.2, 3.3, 4.1 Контракту, право власності на товар переходить до покупця в момент повної оплати на умовах EXW – 2440 Szazhalombatta, Hungary. Продавець оформляє документи для продажу, а саме: інвойс, експортна декларація. 
Покупець сплачує 100% суми , вказаної в інвойсі. Умови оплати – передоплата.
За даним контрактом Продавцем був поставлений товар - Автокран самохідний на колісному ходу, бувший у використанні, який надійшов на митну територію України.
З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом позивача ТОВ «Скай Трейдинг Компані» була подана електронна митна декларація №24UA500080011726U5 від 5.11.2024р., відповідно до якої за умовами поставки EXW на митну територію України надійшов товар ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ДНІПРОТРАНСНАФТА», а саме: 1.Автокран самохідний на колісному ходу, бувший у використанні, призначений для вантажно-розвантажувальних, монтажно-демонтажних робіт, обладнаний 1 крюком, 1 лебідкою та поворотною стрілою, не містить в своєму складі передавачі та приймачі, приводиться в рух двигуном який є частиною підіймального пристрою,-1 шт. -Марка: - TEREX PPM-Модель: - AC-35L - Ідентифікаційний номер (номер шасі) - VHX2FC1P200241228-Номер двигуна - немає даних;-Загальна кількість місць, включаючи місце водія -2;-Призначення:-для вантажно-розвантажувальних, монтажно-демонтажних та інших робіт;-Тип двигуна - дизельний, об`ємом 6370 см3;- Потужність двигуна - 205 кВт.;-Вантажопідйомність - 40 тон;-Виліт стріли-30,4 м.;- Висота гачка-45.4 м.;-Колісна формула - 4х4;-Календарний рік виготовлення 2001;- Модельний рік виготовлення 2001;-Власна маса- 23560 кг.-Колір- білий-Не підлягає реєстрації в органах МРЕО Виробник PPM Grues Mobiles Торгівельна марка: PPM Країна виробництва: FR. Місць: 1 VN.
Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом.
Для здійснення митного оформлення імпортованого в Україну товару та підтвердження заявленої митної вартості товару, разом з митною декларацію №24UA500080011726U5 від 5.11.2024р. декларантом надані документи, які зазначені у графі 44 МД, зокрема: Рахунок-фактура (commercial invoice) KD2024/00237 від 30.09.2024р., декларація про походження товару 0824-24 від 4.11.2024р., Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 16.10.2024, Платіжна інструкція в іноземній валюті №598 від 9.10.2024р., Платіжна інструкція в іноземній валюті №602 від 15.10.2024р., документ що підтверджує вартість перевезення Довідка про транспортні витрати №30/10/1 від 30.10.2024р., зовнішньоекономічний Контракт на поставку №30092024HU від 30.09.2024р., доповнення до зовнішньоекономічного договору 9контракту) Додаток до Контракту №1 від 30.09.2024р., договір про надання послуг митного брокера від 20.07.2024 №2007/1, інші некласифіковані документи №0824-24 від 4.11.2024р., ПР-110006 від 28.10.2024р., Фото КТЗ від 28.10.2024р., Копія митної декларації країни відправлення 24HU8110102D23BD45 від 18.10.2024р..
За результатами перевірки МД №24UA500080011726U5 від 5.11.2024р. та поданих з нею документів, митницею було встановлено наявність розбіжностей, у зв`язку із чим, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 2) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
У відповідь на запит митниці, декларантом ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ДНІПРОТРАНСНАФТА» листом від 6.11.2024р. б/н декларант зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів.
6.11.2024р. Одеською митницею Держмитслужби України було прийнято рішення №UA500080/2024/000124/2 про коригування митної вартості товарів, яким здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом 35 300євро/шт. до 56 943.82євро/шт., з урахуванням: технічних характеристик, марки і моделі, року виготовлення та модельного року виготовлення.
Джерелом інформації для коригування вказано МД 24UA209170008007U1 від 29.01.2024 – 56 943.82 євро/шт.
Підставою для прийняття вказаного вище рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, яким додаткові документи не надані та виявлені розбіжності не усунуто, а саме: «Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати в тому числі і калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України.
Водночас, у документі що підтверджує вартість перевезення, - зазначена інформація про географічний пункт передачі товару місто Szazhalombatta Угорщина, а в копії митної декларації країни відправлення зазначено місце знаходження товару – місто Torokbalint Угорщина. 
Отже, в пакеті документів відсутня інформація про маршрут перевезення на певну відстань по території Угорщини від м.Torokbalint, як зазначено в митній декларації країни відправлення, до м.Szazhalombatta, – яке зазначено в п.3.2 зовнішньоекономічної угоди як місце передачі права власності. 
Також, в копії митної декларації країни відправлення зазначено відмінні від заявлених номер і дата інвойсу (KD2024/00249 від 09.10.2024), що викликає сумніви щодо достовірності поданих декларантом документів. 
У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу. 
Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товару покупцем до кордону України не надано. 
Таким чином у митного органу виникають сумніви щодо достовірності зазначених у документах складових митної вартості.».
Зважаючи на викладене, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МК України, Одеською митницею не визнано заявлену митну вартість. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД 24UA209170008007U1 від 29.01.2024.
У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 6.11.2024р. за №UA500080/2024/000124/2, відповідачем сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 6.11.2024р. №UA500080/2024/000417.
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією №24UA500080011747U3, з умовою забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МКУ. Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 312 809,14грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.
Позивач, вважаючи, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що прямо суперечить нормам та вимогам МК України, звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваного рішення митного органу, з урахуванням підстав, за якими позивач просить його скасувати, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За правилами ч.1,2 ст.52 МУ України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані зокрема подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Приписи ч.2 ст.53 МК України визначає перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (за переліком наведеним у цій нормі).
Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
У відповідності до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).
Відповідно до приписів ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно пп.1-4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598 (надалі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Відповідно до встановлених судом обставин справи, що підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, відповідно до поданої митної декларації, розрахунок митної вартості товару здійснювався позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
При цьому, для митного оформлення товару та на вимогу митного органу декларантом було надано ряд документів, зокрема: Рахунок-фактура (commercial invoice) KD2024/00237 від 30.09.2024, декларація про походження товару 0824-24 від 04.11.2024, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 16.10.2024, Платіжна інструкція в іноземній валюті №598 від 09.10.2024, Платіжна інструкція в іноземній валюті №602 від 15.10.2024, документ що підтверджує вартість перевезення Довідка про транспортні витрати №30/10/1 від 30.10.2024, зовнішньоекономічний Контракт на поставку №30092024HU від 30.09.2024, доповнення до зовнішньоекономічного договору 9контракту) Додаток до Контракту №1 від 30.09.2024, договір про надання послуг митного брокера від 20.07.2024 №2007/1, інші некласифіковані документи №0824-24 від 04.11.2024, ПР-110006 від 28.10.2024, Фото КТЗ від 28.10.2024, Копія митної декларації країни відправлення 24HU8110102D23BD45 від 18.10.2024.
Дослідивши надані платником документи, судова колегія зазначає, що вони містили числові показники ціни товару. Подання указаних вище документів Товариством не заперечує й Одеська митниця, проте вважає, що вони містять розбіжності та не підтверджують митну вартість імпортованого товару, та не підтверджують та не містять всіх відомостей щодо ціни товару, яка була фактично сплачена.
Однак, судова колегія вважає вказані доводи митниці є хибними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Що стосується посилань митниці про зазначення пункту відправки товару (Угорщина), то судова колегія зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що відповідно по положень п.3.2 Контракту №30092024НU від 30.09.2024р. право власності на товар переходить Покупцю в момент повної оплати на умовах EXW - 2440 Szazhalombatta, Угорщина.
Вищезазначений пункт відправки товару Szazhalombatta, Угорщина вказаний і в інших супровідних документах на товар.
В Довідці про транспортні витрати №30/10/1 від 30.10.2024р. наявні відомості про розмір витрат в сумі 300євро без ПДВ на перевезення транспортного засобу з реєстраційним номером м НОМЕР_2 з міста Szazhalombatta (Угорщина) до митного переходу Чоп (Україна).
Окрім того, позивачем вищевказані документи надавалася до митного органу на момент декларування з первинною митною декларацією, про що також зазначено у картці відмови, що виключало обов`язок декларанта надавати її повторно.
Місце відправки товару Szazhalombatta (Угорщина), як зазначає позивач, обумовлено фактичними даними, тому як компанія Продавець «KOVACSDARU DARUZASI es EPITOIPARI Kft» зареєстрована саме в цьому населеному пункті 2440 Szazhalombatta, Угорщина. Відповідно і склади, на яких зберігається належний компанії Продавцю товар, також знаходяться в місті Szazhalombatta, звідки і здійснювалась відправка товару на адресу позивача в Україні.
Отже, судова колегія вважає, що в митній декларації країни відправника 24HU8110102D23BD45 від 18.10.2024р. населений пункт Torokbalint зазначено в графі 30 як місце розташування митного пункту відправлення, де здійснювалось митне оформлення вивезення товару що не суперечить вищезазначеним відомостям про місце відправки товару Szazhalombatta. Отже, відомості про пункт відправки товару - Szazhalombatta (Угорщина), який зазначений позивачем в митній декларації №24UA500080011726U5, вірно прийнятий для розрахунку відстані доставки та розрахунку транспортних витрат, що відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з відомостями, що містяться в інших супровідних документах, долучених до митної декларації.
При цьому, митним органом не спростовано достовірності наведених позивачем розрахунків складових митної вартості.
Що стосується доводів митниці про витрати на страхування до кордону України, то судова колегія зазначає наступне.
Так, положеннями п.3.2 зовнішньоекономічного Контракту №30092024НU від 30.09.2024р. передбачений перехід право власності на товар Покупцю в момент повної оплати на умовах EXW - Szazhalombatta, Угорщина.
Відповідно до ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати) в редакції 2000 року термін "франко-завод" EXW означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.
Абзац 1 Пункту 9.3 стверджує, що тільки за умовами термінів CIF і CIP продавець повинен застрахувати товар і нести витрати щодо страхування.
Відповідно до положень абзацу 12 пункту 9.3. існують тільки два терміни, пов`язані із страхуванням, як-от терміни CIF і CIP. Відповідно до них продавець зобов`язаний забезпечити страхування на користь покупця.
В інших випадках сторони самі вирішують, чи бажають вони застрахуватися та в якій мірі. Тобто на умовах поставки EXW відсутній обов`язок сторін застрахувати товар згідно ІНКОТЕРМС в редакції 2000.
Страхування товару є правом, а не обов`язком сторін міжнародних контрактів щодо купівлі/поставки товарів.
Це повністю узгоджується з нормами чинного законодавства України.
Відповідно до положень п.8 ч.2 ст.53, п.7 ч.10 ст.58 МК України декларант повинен надати страхові документи, а також документи, які містять відомості про вартість страхування, лише якщо таке страхування здійснювалося.
В даному випадку страхування товару позивачем не здійснювалося, тому до митної вартості товару не додавалася така складова, як витрати на страхування, і відповідно до митної декларації №24UA500080011726U5 позивачем не було долучено документів про страхування товару.
Оскільки умовами Контракту №30092024НU від 30.09.2024р. та умовами поставки EXW не передбачено обов`язку страхування вантажу, а сторонами страхування вантажу не здійснювалося, митниця безпідставно зазначила дану обставину в якості причин для зміни методу визначення митної вартості товару та подальшого коригування митної вартості товару.
Аналогічна правова позиція викладена в практиці Верховного Суду. Зокрема, в пункті 16 мотивувальної частини Постанови Верховного Суду від 5 травня 2021р. у справі №825/1900/17 зазначено, що оскільки умовами контракту не передбачено страхування товару, тому такі витрати та документи обґрунтовано відсутні.
Що стосується зауважень митниці щодо невідповідності реквізитів інвойсу в митній декларації країни відправлення, то судова колегія зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи, до митної декларації №24UA500080011726U5 позивачем був долучений інвойс (Szamla) KD2024/00237 від 30.09.2024р., на якому наявна печатка компанії продавця «KOVACSDARU DARUZASI es EPITOIPARI Kft» (Угорщина), підпис уповноваженої особи, а також відмітки митного органу «під митним контролем», що підтверджує факт переміщення товару через митний кордон з пред`явленням уповноваженим особам саме цього інвойсу.
В інвойсі KD2024/00237 від 30.09.2024р. наявні якісні та кількісні характеристики товару, та договірна вартість товару, а саме ідентифікаційний номер (номер шасі) - VHX2FC1P200241228, Модель:-AC-35L, Вартість – 35 000євро, та інші відомості.
Ідентичні відомості щодо якісних та кількісних характеристик товару – транспортного засобу, зазначені в митній декларації країни відправника 24HU8110102D23BD45 від 18.10.2024р.
Також в митній декларації країни відправника 24HU8110102D23BD45 від 18.10.2024р. договірна вартість товару відповідає вартості транспортного засобу, що міститься в інвойсі (Szamla) KD2024/00237 від 30.09.2024р. та вказана позивачем в митній декларації №24UA500080011726U5: 13806450,00 угорських форинтів, що за офіційним курсом Угорського національного банку продажу євро на день оформлення митної декларації країни відправлення становить 35000,00 євро. 
Отже, всі відомості щодо якісних та кількісних характеристик товару, наявні в митній декларації країни відправника 24HU8110102D23BD45 від 18.10.2024р., повністю ідентичні даним, заявленим позивачем в митній декларації №24UA500080011726U5 та наявні в супровідних документах.
Також, судова колегія погоджується з твердженнями позивача про те, що серед переліку вказаних документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару, відсутня експортна декларація країни відправника. 
Таким чином, позивач згідно приписам ч.2 ст.53 МК України надав митному органу документи відповідно до встановленого переліку, та на підставі саме цих документів була розрахована митна вартість товару.
За наведених обставин, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності, є необґрунтованими.
Окрім того, законодавець встановлює обов`язок митного органу при сумнівах у розбіжностях між документами або інформації обов`язково вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими внаслідок таких розбіжностей, на думку митного органу.
В оскаржуваному рішенні відповідача про коригування митної вартості товару №UA500080/2024/000124/2 від 6.11.2024р. відсутнє зазначення митниці, яка саме складова митної вартості товару є непідтвердженою внаслідок сумнівів у відповідності номеру інвойсу в митній декларації країни відправника, що є порушенням норм митного законодавства України.
Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Проте, наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, поданих документів було достатньо для прийняття рішення на їх підставі, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом визначення митної вартості та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Також, судова колегія зазначає, що відсутність визначених митним органом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Що стосується застосування митним органом при коригуванні заявленої позивачем митної вартості товарів резервного методу, то судова колегія зазначає наступне.
Так, митним органом визначено, що рівень митної вартості подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить – 56 943,82євро/шт., аніж заявлена декларантом – 35 300євро/шт.
Джерелом інформації під час коригування використано та вказано у спірному рішенні МД від 29.01.2024 №UA209170008007U1. Також, відповідач в рішенні вказує, що коригування проведено з урахуванням технічних характеристик, марки і моделі, року виготовлення та модельного року виготовлення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598, встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.59,60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.
Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому митний орган зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.
Отже, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості у разі використання митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен зазначити реквізити таких декларацій, а також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.
При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів, навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
Однак, в оскаржуваному рішенні зазначено лише про те, що митним органом встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів є більшим. Рішення містить лише дату та номер митної декларації, яку було використано для коригування.
Оскаржуване рішення митниці не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.
Крім того, судова колегія зазначає, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій ТОВ «ТК «ДНІПРОТРАНСНАФТА», не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що в даному випадку відсутні підстави вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п.2,4 ч.2 ст.55 МК України. Аналогічна правова позиція наведена в рішенні Верховного суду 2 липня 2020р. справа №804/2061/17.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ТК «ДНІПРОТРАНСНАФТА», визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення митного органу у даній справі.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Одеської митниці – залишити без задоволення
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський 

Судді: А.І. Бітов 

О.В. Єщенко