ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/427/26 Справа № 175/9748/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лютая Г. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Сербіна Б.О. на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2025 року, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 16.05.2025 приблизно о 22:50 по автодорозі М-30 958 км керувала т/з Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовилась, чим водій порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
В апеляції:
- адвокат Сербін Б.О. просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги по суті мотивує тим, що:
- під час перегляду відео не можливо встановити звужені чи розширені зіниці очей та підтвердити те, що очі водійки ОСОБА_1 не реагують на світло;
- працівниками поліції запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі в м. Дніпро, що є віддаленим від міста Жовті Води;
- відсутні підстави зупинки транспортного засобу;
- у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу;
- ОСОБА_1 пройшла огляд самостійно;
- ОСОБА_1 не була відсторонена від керування транспортним засобом;
- протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом в розумінні ст.251 КУпАП;
- до матеріалів справи не додано будь -яких документів, які б засвідчували справжність назви та відповідність законодавчо врегульованим нормам “боді камери”, яка застосовувалась для відеозапису адміністративного правопорушення працівниками поліції;
-в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась у присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння;
- при здійсненні відео фіксації, ОСОБА_1 не повідомлялася та їй не надавалася можливість переглянути відео, яке записано на технічний засіб та не повідомлялося на який саме.
Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  та її представник Сербін Б.О. до суду апеляційної інстанції не з`явились, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції, вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 332770 від 16 травня 2025 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора УПП від 16 травня 2025 року, відповідно до якого, було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якої були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилась; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксована відмов ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги представника про те, що під час перегляду відео не можливо встановити звужені чи розширені зіниці очей та підтвердити те, що очі водійки ОСОБА_1 не реагують на світло є безпідставними, оскільки неможливість з відеозапису розгледіти стан зіниць не спростовує зафіксовані у протоколі ознаки, які стали підставою для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.
Твердження про те, що працівниками поліції запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі в м. Дніпро, що є віддаленим від міста Жовті Води, не є слушними, оскільки факт відстані між населеними пунктами не свідчить про порушення прав особи та не нівелює законність пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.
Твердження апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу не приймається до уваги, оскільки  ОСОБА_1  взагалі відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується матеріалами справи, також будь-які відомості про те, що  ОСОБА_1  пред”являла вимогу про направлення її до закладу охорони здоров`я, - матеріали провадження не містять.
Доданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.44), суд не бере до уваги, так як відповідно до ст. 266 КУпАП огляд має проводитись у присутності поліцейського.
Посилання щодо не відсторонення від керування транспортним засобом  ОСОБА_1   та те, що в матеріалах справи відсутня причина зупинки транспортного засобу під її керуванням, не спростовують висновків суду, що підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зазначеними у постанові суду. 
Твердження в апеляційній скарзі про те, що протокол інспектора поліції не може бути доказом правопорушення є такими, що не спростовують висновки суду, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписом місця події.
Доводи захисника про те, що до матеріалів справи не додано будь -яких документів, які б засвідчували справжність назви та відповідність законодавчо врегульованим нормам “боді камери”, яка застосовувалась для відеозапису адміністративного правопорушення працівниками поліції є безпідставними, оскільки відповідно до відповідно до положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність правопорушення.
Відеозапис події отримано у встановленому законом порядку, він містить послідовне зображення розвитку подій, не має ознак технічного втручання, що могло б вплинути на його зміст та узгоджується з іншими матеріалами справи.
Отже, відсутність у матеріалах справи документів щодо технічних характеристик або нормативної відповідності боді-камери сама по собі не свідчить про недопустимість відеозапису як доказу, а наведений довід захисника не впливає на оцінку доказів та встановлені судом обставини справи. 
Твердження про те, що в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась у присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння не спростовує встановлених судом обставин та не впливає на законність і обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги про те, що при здійсненні відео фіксації, ОСОБА_1 не повідомлялася та їй не надавалася можливість переглянути відео, яке записано на технічний засіб та не повідомлялося на який саме, є безпідставними, оскільки матеріалами справи не підтверджується, що ОСОБА_1 заявляла будь-які клопотання або заперечення щодо здійснення відеофіксації, порядку її проведення чи ознайомлення з відеозаписом. 
З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом. 
З огляду на викладене, накладене на  ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Сербіна Б.О., - залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2025 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП , - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       О.І. Корчиста