Справа № 686/28232/25
Провадження № 2/686/1966/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 
у складі: головуючої судді - Хараджі Н.В., 
при секретарі судових засідань - Козуляк І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № 8945295 від 26.04.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № 8945295 від 26.04.2025 року.
Позивач вказує, що 26.04.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №8945295, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 2000 грн. строком на 360 днів, з 26.04.2025 року по 20.04.2026 року, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 345 грн. У разі порушення Позичальником строків повернення кредиту, понадстрокове користування кредитом нараховується неустойка в розмірі 100 грн. за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 222233, що був надісланий електронну адресу, вказану позичальником: ІНФОРМАЦІЯ_2. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №89455295 від 26.04.2025 року, виконав свої зобов`язання, перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 2000 грн. на його банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав, його заборгованість становить 7 940,00 грн., з яких 2 000 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 1 695 грн. 00 коп. - сума заборгованості за процентами, 345 грн. 00 коп. - сума заборгованості за комісією, 3 900 грн. - сума заборгованості за пенею/ неустойкою. В подальшому між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №8945295 від 26.04.2025 р. Згідно п.2.1.3. перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, тобто на день підписання реєстру прав вимог. Відповідно до Реєстру прав вимог №18/09/25-01 від 18.09.2025 року - Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року в тому числі до відповідача в сумі 7 940 грн. з яких 2 000 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 1 695 грн. - сума заборгованості за відсотками, 345 грн. - сума заборгованості за комісією, 3 900 грн. - сума заборгованості за пенею/ неустойкою. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати, пов`язанні із розглядом справи, що складаються із судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. 00 коп.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.10.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просить розгляд справи проводити у його відсутності, в разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи відповідач був повідомлений належним чином згідно з порядком, встановленим ст.128 ЦПК України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України за наявності згоди позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання.
10 лютого 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 01.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8945295.
Кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором 222233.
Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 2000 грн. строком на 360 днів, дата повернення кредиту - 20.04.2026, процентна ставка/день (фіксована) - 0,95%, розмір першого обов"язкового платежу 915 грн., дата сплати першого обов"язкового платежу 25.05.2025, комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 345 грн., орієнтована реальна річна процентна ставка - 3194,73%, орієнтовна загальна вартість кредиту - 9185 грн., неустойка - 100 грн., загальні витрати за кредитом - 7185 грн.
Згідно довідки про ідентифікацію складену ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", відповідач підписав укладений договір №8945295 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - 222233, який направлено 26.04.2025 16:11:43 на електронну пошта - ІНФОРМАЦІЯ_2.
Як вбачається з платіжної інструкції, ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" 26.04.2025 перерахувало відповідачу на картку НОМЕР_1 кошти в розмірі 2000 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", відповідач має заборгованість в сумі 7 940,00 грн., з них за тілом кредиту - 2000 грн.; за відсотками - 1695 грн., за пенею - 3900 грн., по комісії - 345 грн.
16.09.2025 між ТОВ "Деал фінанс груп" (фактор) та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (клієнт) укладено договір факторингу №16/09/25, у відповідності до умов якого клієнт зобов"язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов"язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Згідно реєстру прав вимоги №18/09/25-01 від 18.09.2025, ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТОВ "Деал фінанс груп" право вимоги заборгованостей до боржників, в тому числі і до відповідача, номер договору 8945295 від 26.04.2025, в сумі 7 940 грн., з якої сума заборгованості за основною сумою боргу - 2000 грн., за відсотками - 1695 грн., за пенею - 3900 грн., по комісії за надання кредиту - 345 грн.
Відповідно до платіжної інструкції №579935863.1 від 18.09.2025, ТОВ "Деал фінанс груп" сплатило ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025, кошти в сумі 528685,70 грн.
Згідно повідомлення АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" від 13.11.2025, в банку на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок, до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 .
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як вбачається зі ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
У справі встановлено, що договір кредитної лінії № 8945295 від 26.04.2025 року укладено між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та Відповідачем в електронній формі.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першоїст.3 Закону України "Про електронну комерцію").
У ч.1 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію").
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що "Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами".
Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення 26.04.2025 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" договору кредитної лінії №8945295 з відповідачем в електронному вигляді відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", шляхом підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який направлений відповідачу на вказану ним електронну пошту.
ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме відповідачу надано в кредит грошові кошти в розмірі 2000 грн., шляхом перерахування 26.04.2025 на його банківську картку № НОМЕР_1 .
У той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 7 940 грн., яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу - 2 000 грн.; заборгованості за відсотками - 1 695 грн., заборгованості за комісією - 345 грн., заборгованості за пенею/неустойкою - 3 900 грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача неустойки в сумі 3 900 грн. суд дійшов наступних висновків.
Відповідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 62 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, позивачу в стягненні неустойки в сумі 3 900 грн. слід відмовити.
Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» підлягає стягнення заборгованність за кредитним договором № 8945295 в розмірі 4 040 грн., з яких: 2 000 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 1 695 грн. 00 коп. - сума заборгованості за процентами, 345 грн. 00 коп. - сума заборгованості за комісією.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги частково в сумі 4 040 грн., покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги були заявлені позивачем в сумі 7 940 грн. 00 коп., а задоволені судом частково в сумі 4 040 грн., що становить 50,88%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 232 грн. 52 коп.
Щодо стягнення із позивача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу в розмірі в сумі 4500 грн., підтверджуються письмовими доказами, а саме: договором № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025 року, що укладений позивачем із адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною; витягом з акту № 1-ДІЛ від 22.09.2025 року приймання - передачі наданої правничої допомоги за договором № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025 року, копією платіжної інструкції, ордером на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреністю.
Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 289 грн. 60 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 526, 549, 551, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 12, 13, 141, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитним договором №8945295 від 26.04.2025 року в 4 040 грн., з яких: 2 000 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 1 695 грн. - сума заборгованості за процентами, 345 грн. - сума заборгованості за комісією.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» судовий збір у розмірі 1232,52 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 289,60 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Хмельницького
міськрайонного суду Н.В. Хараджа