Справа № 296/13096/25
2/296/1932/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира
в складі: головуючого - судді Пилипюк Л. М.
за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Позивач  ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів. Позовна заява підписана та подана до суду представником позивача адвокатом Войтовичем М. С.
Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 29 березня 2023 року. Вказаним рішенням суду також ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2022 року та до повноліття дитини. 
Представник позивача зазначає, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів. 11 травня 2023 року Коростенським ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрите виконавче провадження № 71781044 щодо примусового стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини.
Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 30 червня 2025 року (справа № 296/2122/25) з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01 лютого 2025 року в розмірі 40 993,94 гривень за період з жовтня 2022 року по січень 2025 року.
Відповідно до розрахунку Коростенського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 07 листопада 2025 року становить 71 672,44 гривень.
Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку розмір пені за прострочення сплати аліментів відповідачем становить 148 158,31 гривень. Однак, враховуючи вимоги ст. 196 Сімейного кодексу України, згідно з якою пеня не може перевищувати 100 % суми загальної заборгованості, розмір пені буде дорівнювати загальній сумі заборгованості, що становить 71 672,44 гривень.
На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 71 672,44 гривень.
Ухвалою судді від 11 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача адвокат Войтович М. С. заявою від 20 березня 2026 року просить розгляд справи здійснювати без його участі та без участі позивача. У вказаній заяві представник позивача також повідомляє, що він позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.
Представник відповідача адвокат Чайковська Р. А. у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд ураховує, що представник позивача адвокат Войтович М. С. та представник відповідача адвокат Чайковська Р. А., беручи участь у судовому засіданні від 04 березня 2026 року, надали пояснення в спірних правовідносинах, кожен з них висловив свої доводи та міркування щодо вирішення спору, а тому суд не вбачає перешкод для ухвалення рішення в цій справі за відсутності учасників справи та на підставі наявних доказів.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд установив, що сторони – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 29 березня 2023 року шлюб між ними було розірвано. 
Також установлено, що сторони є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17 грудня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області.
Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 29 березня 2023 року (справа № 296/7436/22) ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2022 року та до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
11 травня 2023 року Коростенським ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 71781044 щодо примусового стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2022 року.
Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 30 червня 2025 року (справа № 296/2122/25) ухваленостягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з жовтня 2022 року по січень 2025 року включно, яка станом на 01 лютого 2025 року становить 40 993,94 гривень.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який здійснений державним виконавцем Коростенського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 07 листопада 2025 року становить 71 672,44 гривень.
Предметом спору в цій справі є стягнення неустойки (пені) за прострочення виконання зобов`язання по сплаті аліментів.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України).
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).
Положеннями ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Один із батьків, із якого присуджені аліменти, зобов`язаний сплачувати їх, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до боржника передбаченої законом відповідальності. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2021 року у справі № 636/3546/17).
Неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.
У разі несплати аліментів у поточному місяці з 1 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне за собою відповідальність у вигляді неустойки.
Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості та на 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 січня 2022 року (справа №711/679/21) зазначив, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України, при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.
У цій же постанові Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» (в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України) означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Відповідач не спростовав презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, що є правовою підставою для застосування до нього відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
Суд ураховує, що періодом нарахування пені за прострочення сплати аліментів у спірних правовідносинах є період з 01 лютого 2025 року по 30 вересня2025 року включно, адже за попередній період заборгованості (з жовтня 2022 року по січень 2025 року включно) судом вже ухвалено рішення про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів.
Зрозрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який здійснений державним виконавцем Коростенського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, встановлено, що в період з лютого 2025 року по жовтень 2025 року включно відповідач не здійснював платежів зі сплати аліментів, розмір щомісячного платежу (аліментів) у вказаний період становить 3 413,50 гривень, загальний розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів – 71 672,44 гривень.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + (An х 1% х Qn), де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів;
An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Враховуючи розмір простроченої заборгованості зі сплати аліментів за конкретний місяць і кількість днів прострочення платежу в період з 01 лютого 2025 року по 30 вересня 2025 року включно, розмір пені становить 37 480,25 гривень.
Розрахунок:
за лютий 2025 року нараховано аліменти в розмірі 3 413,50 гривень х 1% х 242 дні (строк прострочення: з 01.03.2025 по 30.10.2025) = 8 260,67 гривень;
за березень 2025 року нараховано аліменти в розмірі 3 413,50 гривень х 1% х 214 дні (строк прострочення: з 01.04.2025 по 30.10.2025) = 7 304,89 гривень;
за квітень 2025 року нараховано аліментів 3 413,50 гривень х 1% х 183 дні (строк прострочення: з 01.05.2025 по 30.10.2025) = 6 246,71 гривень;
за травень 2025 рокунараховано аліментів 3 413,50 гривень х 1% х 153 дні (строк прострочення: з 01.06.2025 по 30.10.2025) = 5 222,66 гривень;
за червень 2025 року нараховано аліментів 3 413,50 гривень х 1% х 122 дні (строк прострочення: з 01.07.2025 по 30.10.2025) = 4 164,47 гривень;
за липень 2025 року нараховано аліментів 3 413,50 гривень х 1% х 92 дні (строк прострочення: з 01.08.2025 по 30.10.2025) = 3 140,42 гривень;
за серпень 2025 року нараховано аліментів 3 413,50 гривень х 1% х 61 день (строк прострочення: з 01.09.2025 по 30.10.2025) = 2 082,24 гривень;
за вересень 2025 року нараховано аліментів 3 413,50 гривень х 1% х 31 день (строк прострочення: з 01.10.2025 по 30.10.2025) = 1 058,19 гривень.
З наведених мотивів суд відхиляє здійснений представником позивача розрахунок пені, в тому числі, й щодо визначення періоду нарахування. Суд зазначає, що наявний у справі розрахунок щодо заборгованості ОСОБА_2 по аліментах здійснений державним виконавцем по жовтень 2025 року, а тому суд позбавлений можливості встановити подальші періоди прострочення та інші дані, необхідні для здійснення розрахунку пені.
Також суд ураховує правило ст. 196 СК України про обмеження максимального розміру пені 100 % заборгованості зі сплати аліментів, відповідно для кожного місяця, за який нараховувалися аліменти, що відповідає правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року № 711/679/21. 
Суд ураховує, що розмір заборгованості відповідача пор сплаті аліментів за період з лютого 2025 року жовтень 2025 року включно становить 30 721, 5 гривень. А тому, розмір пені за прострочення сплати аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за період з 01 лютого 2025 року по 30 вересня 2025 року включно становить 30 721,50 гривень.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку про часткове задоволення.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 1 211,20 слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 280-284, 288, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 20, 141, 180, 182, 192, 196 Сімейного кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню, нараховану за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 лютого 2025 року по 30 вересня 2025 року включно, яка станом на 01 листопада 2025 року становить 30 721 (тридцять тисяч сімсот двадцять один) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_3 .

Суддя Корольовського районного суду 
міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК