Справа № 420/33618/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.09.2025 року №057350009714 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що надає право на отримання пільгової пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди:
з 10.07.1999 по 30.09.1999 роботи гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею на час виробничої практики під час навчання у Національній гірничий академії України;
з 14.09.2000 по 02.09.2025 роботи гірничим майстром підземно з повним робочим днем в шахті, помічником начальника дільниці підземно з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03.09.2025 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Разом з тим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №057350009714 від 12.09.2025 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу на підземних роботах.
Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом власних прав та інтересів.
Ухвалою суду у справі №420/33618/25 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Вказаною ухвалою було також залучено до участі по справі співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Під час розгляду справи до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що спеціальний стаж є вужчою категорією за загальний стаж. Пільговий стаж – період трудової діяльності в шкідливих, небезпечних або специфічних умовах упродовж повного робочого дня. Відсутність підтвердження пільгового стажу належними доказами не породжує для останнього виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області адміністративний позов позивача з додатками, а також ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 30.10.2025 року, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. 
У визначений КАС України п`ятнадцятиденний строк відзив на адміністративний позов відповідачем наданий не був, будь-яких клопотань щодо продовження строку для подання відзиву відповідачем не заявлено, будь-яких пояснень щодо неможливості надання відзиву у строк, встановлений судом, не надано.
Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Судом за час розгляду справи встановлено наступне.
ОСОБА_1 03.09.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається наступні періоди роботи позивача:
14.09.2000 по 11.06.2003 - гірничий майстер підземний з повним робочим днем в шахті ДВАТ «Шахта Білозерська» ДХК «Добропіллявугілля» (записи №4-5);
12.06.2003 по 22.09.2003 - помічник начальника дільниці підземно з повним робочим днем під землею (запис №6);
23.09.2003 по 04.07.2004 - гірничий майстер підземно з повним робочим днем під землею (запис №7);
05.07.2004 по 01.10.2007 - помічник начальника дільниці ВТБ підземно з повним робочим днем в шахті (запис №8);
02.10.2007 по 01.01.2008 - гірничий майстер підземно з повним робочим днем в шахті (запис №9);
02.01.2008 по 14.08.2008 - помічник начальника дільниці підземно з повним робочим днем в шахті (запис №10);
15.08.2008 по 31.12.2009 - гірничий майстер підземно з повним робочим днем в шахті в ТДВ «Шахта «Білозерська» (записи №11-12);
01.01.2010 по 14.09.2025 - помічник начальника дільниці ВТБ підземно з повним робочим днем (записи №13-14).
На підтвердження періоду роботи з 10.07.1999 року по 30.09.1999 року на посаді гірничий майстер підземний дільниці ВТБ, з повним робочим днем під землею, на час виробничої практики під час навчання у Національній гірничий академії України, позивачем було надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №427 від 30.07.2025 року, видану ТДВ «Шахта «Білозерська» (Додаток №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній).
На підтвердження факту навчання у Дніпропетровському гірчичному інституті (у 2017 році перейменовано в Національний технічний університет «Дніпровська політехніка») у період з 01.09.1995 року по 30.06.2000 року за спеціальністю «підземна розробка родовищ корисних копалин» та здобуття кваліфікації «гірничий інженер» позивачем надано архівну довідку від 18.08.2025 року №20/274, видану Національним технічним університетом «Дніпровська політехніка».
До вищевказаної заяви було також надано довідку №537 від 02.09.2025 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, видану ТДВ «Шахта «Білозерська» (Додаток №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній), в якій зазначено, що позивач з 14.09.2000 року по 11.06.2003 року, 12.06.2003 року по 22.09.2003 року, 23.09.2003 року по 04.07.2004 року, 05.07.2004 року по 01.10.2007 року, 02.10.2007 року по 01.01.2008 року, 02.01.2008 року по 14.08.2008 року, 15.08.2008 року по 31.12.2009 року, 01.01.2010 року по теперішній час року працював гірничим майстром підземної дільниці, виконував гірничі роботи підземно з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ І, за період з 14.09.2000 року по 27.08.2025 року – 24 роки 11 місяців 13 днів (підставою для видачі довідки зазначено особова картка ф.П.2., накази по шахті, розрахункові відомості, контрольні табеля спуску-виїзду. 
На підтвердження періоду роботи з 10.08.2000 року по 03.09.2000 року на посаді гірничого майстра на підземних роботах з повним робочим днем в шахті позивачем надано довідку №752 від 22.07.2024 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське». 
Крім того, позивачем надано до суду довідку форми ОК-5, з якої вбачається, що з 2000 року по 2025 рік страхувальником застрахованої особи (позивача) були наступні юридичні особи:
05400649 – ДВАТ ШАХТА «БІЛОЗЕРСЬКА» ДХК «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» (з 2000 року по 2003 рік);
26352535 – Відокремлений підрозділ «ШАХТА «БІЛОЗЕРСЬКА» Державного підприємства «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» (з 2004 року по 2009 рік);
36028628 – ТДВ «ШАХТА» БІЛОЗЕРСЬКА» (з 2009 року по 2025 рік).
Заява позивача від 03.09.2025 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Водночас, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №057350009714 від 12.09.2025 року відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону за відсутності необхідного пільгового стажу - 25 (20) років.
У рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 29 років 12 днів, а пільговий стаж – 4 роки 1 місяць 05 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди за наданими документами, до пільгового стажу не зараховано період роботи з 14.09.2000 року по 27.08.2025 року згідно пільгової довідки від 02.09.2025 року №37, оскільки довідка не відповідає формі додатку №5 пункту 20 Порядку №637, а саме: не містить підпису начальника відділу кадрів. Документ про надання права підпису інший посадовій особі відсутній. 
Не погодившись із вищезазначеним рішенням пенсійного органу та вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся за захистом власних прав та інтересів в адміністративному судочинстві в межах справи №420/33618/25.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України), достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 ч. 2 КАС України).
Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши адміністративний позов, відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
За ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно ч.3 ст.114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Згідно ч.ч.1-2 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч.4 ст.24 Закон №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список).
Розділом І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Списку закріплені наступні посади: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року 1788-XII (далі – Закон 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Згідно ст. 62 Закону 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою від 12.08.1993 року №637.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до п.1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Приписами п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюються у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Враховуючи вищевказані приписи суд доходить висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.
Як було встановлено судом під час розгляду справи, спірним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №057350009714 від 12.09.2025 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону, оскільки до пільгового стажу не було зараховано період роботи з 14.09.2000 року по 27.08.2025 року згідно пільгової довідки від 02.09.2025 року №537.
В рішенні зазначено, що вказана довідка не відповідає формі Додатку №5 пункту 20 Порядку №637, оскільки не містить підпису начальника відділу кадрів. Документ про надання права підпису інший посадовій особі відсутній. 
З цього приводу суд зазначає, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії було надано трудову книжку серії НОМЕР_1 , з якої вбачаються наступні періоди роботи позивача:
14.09.2000 по 11.06.2003 - гірничий майстер підземний з повним робочим днем в шахті ДВАТ «Шахта Білозерська» ДХК «Добропіллявугілля»;
12.06.2003 по 22.09.2003 - помічник начальника дільниці підземно з повним робочим днем під землею;
23.09.2003 по 04.07.2004 - гірничий майстер підземно з повним робочим днем під землею;
05.07.2004 по 01.10.2007 - помічник начальника дільниці ВТБ підземно з повним робочим днем в шахті;
02.10.2007 по 01.01.2008 - гірничий майстер підземно з повним робочим днем в шахті;
02.01.2008 по 14.08.2008 - помічник начальника дільниці підземно з повним робочим днем в шахті;
15.08.2008 по 31.12.2009 - гірничий майстер підземно з повним робочим днем в шахті в ТДВ «Шахта «Білозерська»;
01.01.2010 по 14.09.2025 - помічник начальника дільниці ВТБ підземно з повним робочим днем (записи №13-14).
У даному випадку в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 містяться всі необхідні записи про спірний період його роботи з 14.09.2000 року по 27.08.2025 року, які є чіткими та не мають виправлень. При цьому, вищевказаний період роботи позивача на посаді гірничого майстра, зайнятого протягом повного робочого дня на підземних роботах, підтверджується довідкою №537 від 02.09.2025 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, видану ТДВ «Шахта «Білозерська» (Додаток №5 до Порядку №637), в якій зазначено, що позивач з 14.09.2000 року по 11.06.2003 року, 12.06.2003 року по 22.09.2003 року, 23.09.2003 року по 04.07.2004 року, 05.07.2004 року по 01.10.2007 року, 02.10.2007 року по 01.01.2008 року, 02.01.2008 року по 14.08.2008 року, 15.08.2008 року по 31.12.2009 року, 01.01.2010 року по теперішній час працює гірничим майстром підземної дільниці, виконує гірничі роботи підземно з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком 1 розділ 1. 
При цьому, у вищевказаній довідці зазначено, що підставою для її видачі є особова картка ф.П.2., накази по шахті, розрахункові відомості, контрольні табеля спуску-виїзду. Також у довідці містяться відомості про накази про атестацію робочих місць. 
Суд зазначає, що Додатком 5 до Порядку №637 закріплено форму довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій містяться графи для особистого підпису начальника відділу кадрів та головного бухгалтера.
Водночас, як вбачається із спірного рішення пенсійного органу №057350009714 від 12.09.2025 року, довідка №537 від 02.09.2025 року не відповідає формі Додатку №5 пункту 20 Порядку №637 через відсутність підпису начальника відділу кадрів.
На думку суду, вищевказана довідка містить обов`язковий підпис головного бухгалтера, як-то передбачено Додатком 5 до Порядку №637. Крім того, відповідачами за час розгляду справи не було доведено, що відсутність особистого підпису начальника відділу кадрів на вищевказаній довідці спростовує відомості про періоди роботи позивача на посаді гірничого майстра, зайнятого протягом повного робочого дня на підземних роботах. При цьому суд враховує, що у вказаній довідці міститься особистий підпис генерального директора ТДВ «Шахта «Білозерська», який фактично має ширший перелік повноважень на підприємстві аніж начальник відділу кадрів.
Зазначені обставини про неврахування відомостей, зазначених у довідці №537 від 02.09.2025 року через відсутність в ній підпису начальника відділу кадрів, на думку суду, свідчать про прояв відповідачем надмірного формалізму при неврахуванні спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу. 
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини наголошує, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", №47273/99, пп.50-51 та 69, та "Walchli v. France", №35787/03, п. 29).
Більш того, суд враховує те, що на підтвердження періоду роботи позивача з 14.09.2000 року по 27.08.2025 року було надано довідку форми ОК-5, з якої вбачається, що з 2000 року по 2025 року страхувальником застрахованої особи (позивача) були наступні юридичні особи: 05400649 – ДВАТ ШАХТА «БІЛОЗЕРСЬКА» ДХК «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ»; 26352535 – Відокремлений підрозділ «ШАХТА «БІЛОЗЕРСЬКА» Державного підприємства «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ»; 36028628 – ТДВ «ШАХТА» БІЛОЗЕРСЬКА». При цьому, ТДВ «Шахта «Білозерська», яке видавало довідку №537 від 02.09.2025 року, є правонаступником вищевказаних підприємств із кодом юридичної особи в ЄДРПОУ – 05400649, 26352535 та 36028628, на підтвердження чого надано довідку ТДВ «Шахта «Білозерська» від 30.07.2025 року №429. 
З огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що відсутність підпису начальника відділу кадрів у довідці, виданій по формі Додатку №5 до Порядку №637, не свідчить про відсутність підстав для врахування періоду роботи позивача з 14.09.2000 року по 27.08.2025 року на посаді гірничого майстра, зайнятого протягом повного робочого дня на підземних роботах.
Крім того, суд враховує, що у довідці №537 від 02.09.2025 року, виданої ТДВ «Шахта «Білозерська», додатково зазначено, що з 22.03.2024 року по 27.03.2004 року позивач користувався відпусткою без збереження заробітної плати, а з 30.04.2020 року по 19.06.2020 року, 22.06.2020 року по 12.07.2020 року – знаходився в простої по виробничій необхідності.
З цього приводу суд зазначає, що за ст.34 та ст.113 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року №713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році. 
Це відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 19.03.2019 року у справі №295/8979/19-а.
За ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищевказане, пенсійний орган повинен був зарахувати період відпустки без збереження заробітної плати з 22.03.2004 року по 27.03.2004 року, та період простою з 30.04.2020 по 19.06.2020 року та з 22.06.2020 року по 12.07.2020 року до пільгового стажу не більше 1 місяця в календарному році.
Вищевказані обставини та обґрунтування свідчать про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах №057350009714 від 12.09.2025 року є необґрунтованим, а тому протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо заявленої вимоги зобов`язального характеру суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
З огляду на встановлені обставини у справі №420/33618/25 суд вважає необхідним для належного захисту прав та інтересів позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.09.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-IV, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, зарахувавши до його пільгового стажу періоди його роботи з 14.09.2000 по 02.09.2025 роботи гірничим майстром підземно з повним робочим днем в шахті, помічником начальника дільниці підземно з повним робочим днем в шахті.
Водночас, суд відмовляє у задоволенні вимог зобов`язального характеру в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 10.07.1999 по 30.09.1999 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею на час виробничої практики під час навчання у Національній гірничий академії України, оскільки в оскаржуваному рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №057350009714 від 12.09.2025 року не зазначено про незарахування періоду роботи позивача з 10.07.1999 року по 30.09.1999 року на час виробничої практики під час навчання у Національній гірничий академії України до його пільгового стажу. Про факт незарахування вищевказаного періоду також не зазначалось відповідачами за час розгляду справи. 
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується матеріалами адміністративної справи.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви позивача, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань, оскільки рішенням саме цього органу були порушені права та інтереси позивача.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №057350009714 від 12.09.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.09.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-IV, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, зарахувавши до його пільгового стажу періоди його роботи з 14.09.2000 по 02.09.2025 роботи гірничим майстром підземно з повним робочим днем в шахті, помічником начальника дільниці підземно з повним робочим днем в шахті.
В іншій частині заявлених позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України. 
Повне найменування сторін по справі:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ 13486010).
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, код ЄДРПОУ 13486010).

Суддя О.В. Білостоцький