ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 175/1229/22
провадження № 61-13139св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч Сергій Анатолійович, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіцина Ніна Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як Світлана Анатоліївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2025 року у складі судді Цитульського В. І. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Никифоряка Л. П., Гапонова А. В., Новікової Г. В.,

Короткий зміст позовних вимог
1. У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С. А., приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіцина Н. В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як С. А., про визнання довіреності, договорів купівілі-продажу, іпотеки недійсними та визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння.
2. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 була власником по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , земельної ділянки та садового будинку АДРЕСА_2 .
3. У 2020 році вказане нерухоме майно вибуло з володіння ОСОБА_6 за цивільно-правовими договорами, підписаними від її імені ОСОБА_2 на підставі довіреності.
4. Щодо цього факту 15 листопада 2021 року ОСОБА_6 звернулася із заявою про вчинення злочину, відомості за якою було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12021041650000991.
5. В межах цього провадження було проведено судову почеркознавчу експертизу, якою встановлено, що ОСОБА_6 не підписувала довіреність на ім`я ОСОБА_2 .
6.  ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину й, відповідно, може претендувати на майно ОСОБА_6 .
7. Враховуючи викладене просив суд:
визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_6 , посвідчену 03 червня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем С. А., реєстровий номер 338;
визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений від імені ОСОБА_6 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 02 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рукавіциною Н. В., реєстровий номер 901;
визнати недійсним договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_2 , посвідчений 02 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рукавіциною Н. В., реєстровий номер 902;
визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 (кадастровий номер 1221411000:01:172:0487), посвідчений 02 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., реєстровий номер 903;
визнати недійсним договір іпотеки, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 02 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рукавіциною Н. В., реєстровий номер 917;
визнати за ОСОБА_1 право власності по 1/2 частини на квартиру АДРЕСА_1 , земельну ділянку та садовий будинок АДРЕСА_2 .
витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 1/2 частину земельної ділянки та садового будинку АДРЕСА_2 .
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
8. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року, позов задоволено частково
9. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .
10. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частку садового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки, кадастровий номер 1221411000:01:172:0487 у АДРЕСА_3.
11. Визнано недійсним договір іпотеки від 02 жовтня 2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рукавіциною Н. В.
12. Вирішено питання щодо судових витрат.
13. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив із того, що позивач, як єдиний спадкоємець майна ОСОБА_6 , має право на захист права власності на спадкове майно, а оскільки оригінал довіреності від 03 червня 2020року, реєстровий номер 338, який зберігався у справах нотаріуса, підписаний не ОСОБА_6 , а іншою особою, тому наявні підстави для висновку про задоволення віндикаційних вимог позивача. Водночас суди відмовили у задоволенні вимог про визнання недійсними договорів відчуження спірного майна та про визнання на нього права власності, вважаючи це неналежним способом захисту.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
14. У жовтні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 .
15. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
16. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 березня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
17. У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
18. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2018 року в справі № 910/7547/17, від 23 жовтня 2019 року в справі № 922/3537/17, від 27 травня 2020 року в справі № 641/9904/16-ц, від 02 листопада 2021 року в справі № 925/1351/19, від 20 липня 2022 року в справі № 442/2640/20, від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц,від 24 січня 2024 року в справі № 291/86/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
необґрунтоване відхилення клопотання; встановлення обставин, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
19. Касаційна скарга мотивована тим, що бланк, на підставі якого ОСОБА_2 здійснив продаж нерухомого майна від імені ОСОБА_6 , для експертного дослідження в межах кримінального провадження не направлявся. Суди задовольнили частково позовні вимоги без висновку експерта.
20. Заявник вказує, що суд апеляційної інстанції протиправно відхилив клопотання про призначення повторної посмертної судової почеркознавчої експертизи та витребування доказів.
21. Крім того, зазначає, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
22. У листопаді 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , у якому вказано, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
23. В порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_8 . ОСОБА_6 набула у власність по 1/2 частині наступного майна: квартиру АДРЕСА_1 , земельну ділянку та садовий будинок АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 02 липня 2019року та від 04 жовтня 2019року.
24. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 02 жовтня 2020 року за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2020року, реєстровий номер 901; право власності на вказану квартиру зареєстровано 22 листопада 2021року за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2021року; 05 жовтня 2020 року за номером 38510367 було зареєстровано договір іпотеки, укладений 05 жовтня 2020року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , реєстровий номер 917, а також заборону на квартиру, запис №38509742.
25. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на садовий будинок та земельну ділянку (кадастровий номер 1221411000:01:172:0487) № НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 зареєстровано 02 жовтня 2020 року за ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу від 02 жовтня 2020 року, реєстрові номери 902 та 903; 05 жовтня 2020року за номерами 38511187 та 38512537 було зареєстровано договір іпотеки, укладений 05 жовтня 2020року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , реєстровий номер 917, а також заборону на вказане майно, записи №38510782 та 38511830.
26. Із договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , садового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер 1221411000:01:172:0487) № НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 від 02 жовтня 2020 року вбачається, що наведені договори укладені між ОСОБА_6 , від імені якої по довіреності від 03 червня 2020року із реєстровим номером 338 діяв ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .
27. У вказаній довіреності вказано, що ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_2 на продаж належного ОСОБА_6 майна, зокрема, й спірної квартири, садового будинку та земельної ділянки.
28. З договору купівлі-продажу спірної квартири від 22 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_4 купив вказану квартиру за 707 000 грн.
29. Згідно договору іпотеки з позикою грошей, посвідченого 05 жовтня 2020 року за реєстровим номером 917, ОСОБА_3 позичила ОСОБА_2 грошові кошти в еквіваленті 17 670 доларів США до 05 січня 2025 року. В заперечення вказаного зобов`язання предметом забезпечення визначено спірне майно.
30. 15 листопада 2021року ОСОБА_6 звернулася із заявою про вчинення злочину, відомості за якою було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12021041650000991. Згідно фабули кримінального провадження ОСОБА_6 вказувала про факт підробки довіреності від її імені на ім`я ОСОБА_2 .
31. В межах кримінального провадження було проведено судову почеркознавчу експертизу, якою встановлено, що підпис та рукописний запис « ОСОБА_6 » у графі «підпис» на другій сторінці довіреності від 03 червня 2020 року, реєстровий номер 338, складеної ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_2 , виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою.
32. Предметом дослідження такої експертизи був примірник довіреності, вилучений на підставі ухвали слідчого судді у приватного нотаріуса ДМНО Кулініча С. А. (примірник, який зберігається у справах нотаріуса).
33. У справі нотаріуса вилучена також копія документу, за яким посвідчено особу ОСОБА_6 - тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України № 289/03.20, видане АНД РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області. При цьому, звертаючись до поліції, ОСОБА_6 подала паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий у 2001 році. З відповіді ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 31 березня 2023року вбачається, що ОСОБА_6 не документувалася вищевказаним тимчасовим посвідченням.
34. 10 лютого 2022 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно ОСОБА_1 ; ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
35. 15 квітня 2022року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_6 , проте постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіної О. В. від 06 квітня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно у зв`язку із ненаданням останнім доказів належності такого майна спадкодавцю.
Позиція Верховного Суду
36. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
37. Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
38. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
39. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
40. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
41. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
42. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
43. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
44. Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
45. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
46. Частинами першою та другою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
47. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (частини перша, третя статті 237 ЦК України).
48. Згідно зі статтею 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
49. Згідно з частиною першою статті 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.
50. Судами встановлено, що підпис та рукописний запис « ОСОБА_6 » у графі «підпис» на другій сторінці довіреності від 03 червня 2020 року, реєстровий номер 338, складеної ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_2 , виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою (т. 1, а. с. 71-77).
51. Колегія суддів відхиляє доводи заявника про те, що експертиза мала бути проведена на примірнику довіреності, оформленому на спеціальному нотаріальному бланку, оскільки експертиза була проведена Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України на примірнику довіреності від 03 червня 2020 року за реєстровим № 338, що зберігався в матеріалах приватного нотаріуса ДМНО Кулініч С. А. Вказана довіреність були вилучена на підставі ухвали суду про надання тимчасового доступу в рамках кримінального провадження.
52. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.
53. Згідно з частиною першою статті 54 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси посвідчують правочини, які згідно із законом підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.
54. Відповідно до статті 59 Закону України «Про нотаріат» документи, в яких викладено зміст правочинів (договори, заповіти, довіреності тощо), свідоцтва, що посвідчуються нотаріально або видаються нотаріусом, виготовляються нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, не менше ніж у двох примірниках, один із яких залишається у справах державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса, у виконавчому комітеті органу місцевого самоврядування.
55. Судами правомірно враховано, що судова почеркознавча експертиза, проведена Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, досліджувала примірник спірної довіреності, що зберігався у справах приватного нотаріуса ДМНО Кулініча С. А. та був вилучений під час слідчих дій у межах кримінального провадження. Відповідно до норм Закону України «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України цей примірник має юридичну силу оригіналу.
56. Таким чином, оскільки примірник, який було вилучено у нотаріуса, має юридичну силу оригіналу, суди обґрунтовано врахували обставини відсутності волевиявлення ОСОБА_6 на уповноваження ОСОБА_2 розпоряджатися своїм майном.
57. При цьому колегією суддів враховано, що за клопотанням ОСОБА_2 ухвалою місцевого суду від 03 жовтня 2023 року призначено судову експертизу щодо перевірки належності підпису на довіреності від 03 червня 2022 року ОСОБА_6 . Водночас експертиза не була проведена у зв`язку із неоплатою експертизи та ненаданням експерту додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи (т. 3, а. с. 176).
58. Доводи заявника про те, що суд апеляційної інстанції протиправно відхилив клопотання про призначення повторної посмертної судової почеркознавчої експертизи та витребування доказів, відхиляються колегією суддів, оскільки суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, зазначив, що відповідачем не наведено беззаперечних даних щодо необхідності призначення експертизи на стадії апеляційного перегляду справи.
Судом також зазначено, що місцевий суд надав можливість реалізувати відповідачу право на проведення судової почеркознавчої експертизи, задовольнивши відповідне клопотання, проте експертиза не була проведена у зв`язку із відсутністю необхідного обсягу зразків почерку та підписів ОСОБА_6 .
59. З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, порушив норми процесуального права.
60. Також колегія суддів погоджується зі висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для витребування спірного майна від відповідачів, оскільки такі вимоги є ефективним способом захисту порушеного права позивача на спадкування.
61. При цьому, вирішуючи спір в частині наявності підстав для витребування майна на користь позивача, судами було надано оцінку пропорційності втручання в принцип мирного володіння майном.
62. Разом із тим, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо неврахування судами того, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, оскільки останній рішення місцевого суду не оскаржував та не уповноважував ані ОСОБА_2 , ані його представника ОСОБА_5 , звертатись до суду в його інтересах.
63. Посилання заявниці на неврахування судами висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2018 року в справі № 910/7547/17, від 23 жовтня 2019 року в справі № 922/3537/17, від 27 травня 2020 року в справі № 641/9904/16-ц, від 02 листопада 2021 року в справі № 925/1351/19, від 20 липня 2022 року в справі № 442/2640/20, від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц,від 24 січня 2024 року в справі № 291/86/20, відхиляються колегією суддів, оскільки з урахуванням встановлених судами обставин, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не суперечить висновкам, викладеним у вказаних постановах.
64. Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
65. Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
66. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального процесуального права. 
67. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.
2. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Сердюк

В. В. Шипович