Справа № 947/9109/26
Провадження № 1-кп/947/823/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 року
Київський районний суд м. Одеси, у складі: 
Головуючого судді ОСОБА_1 , 
при секретарі ОСОБА_2 , 
за участю прокурора ОСОБА_3 
потерпілого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025162480001375 від 15.11.2025 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працював, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 27.10.2023 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді громадських робіт 240 годин;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, – 
ВСТАНОВИВ: 

14 листопада 2025 року, більш точний час не встановлені, ОСОБА_6 вступив у попередню змову з невстановленою особою, яка запропонувала ОСОБА_6 підробіток, а саме здійснення пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме транспортних засобів в м. Одесі та області, за що останній отримає грошову винагороду в розмірі 400 доларів США. При цьому, за вказівкою невстановленої особи, ОСОБА_6 повинен придбати легкозаймисту речовину - бензин, у пляшку об`ємом 5л. заготовлену раніше та в подальшому за вказівкою вказаної особи здійснити підпал транспортного засобу та здійснити відеозапис вказаних дій на власний мобільний телефон, з метою підтвердження пошкодження вказаного майна шляхом підпалу. 
У подальшому, на пропозицію невстановленої особи, ОСОБА_6 погодився, на що останньому невстановлена особа повідомила, що ОСОБА_6 15.11.2025 після 00:00 години, повинен здійснити підпал транспортних засобів марки «Volkswagen Transporter» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 та «Nissan Pathfinder» з держаним номерним знаком НОМЕР_2 , які розташовані у дворі будинку №16 по проспекту Небесної сотні в м. Одесі. 
Далі, 15.11.2025 приблизно о 00:05 годин, ОСОБА_6 прибув до автозаправної станції «ВСТ» , що розташована за адресою: м. Одеса, просп. Небесної сотні 30А, придбав чотири літри бензину, який наповнив в пластикову ємкість об`ємом 5 л., яку приніс із собою. В подальшому, в цей же день біля 03 годин 20 хвилин, з метою пошкодження чужого майна шляхом підпалу ОСОБА_6 прибув у двір будинку АДРЕСА_3 , де були розташовані транспортні засоби марки «Volkswagen Transporter» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 та «Nissan Pathfinder» з держаним номерним знаком НОМЕР_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх злочинних дій, бажаючи їх настання, за попередньою змовою з невстановленою особою, з корисливих мотивів, взявши заздалегідь заготовлену ємкість з бензином та запальничку, підійшов до транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 , залив раніше заготовлену легкозаймисту речовину, а саме бензин, у відділення забору повітря, для здійснення підпалу. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна, ОСОБА_6 за допомогою, раніше заготовленої запальнички, здійснив підпал вказаного транспортного засобу.
В подальшому, ОСОБА_6 з раніше заготовленою легкозаймистою речовиною, підійшов до транспортного засобу марки Nissan Pathfinder» з держаним номерним знаком НОМЕР_2 , залив раніше заготовлену легкозаймисту речовину, а саме бензин, у відділення забору повітря для здійснення підпалу. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна, ОСОБА_6 за допомогою, раніше заготовленої запальнички, здійснив підпал вказаного транспортного засобу. 
Виконавши усі дії, спрямовані на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , впевнившись у загорянні транспортних засобів марки «Volkswagen Transporter» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 та «Nissan Pathfinder» з держаним номерним знаком НОМЕР_2 , втік з місця вчинення злочину. 
В результаті протиправних дій, ОСОБА_6 , який здійснив підпал автомобілів «Volkswagen Transporter» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 та «Nissan Pathfinder» з держаним номерним знаком НОМЕР_2 , здійснилось загоряння трьох автомобілів, які знаходились поруч із підпаленими автомобілями, а саме автомобілі марки «Volkswagen Tiguan» з держаним номерним знаком НОМЕР_3 , «Siat Ibiza» з держаним номерним знаком НОМЕР_4 , та « ОСОБА_7 » з державним номерним знаком НОМЕР_5 .
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України – умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.
Так, обвинувачений пояснив, що дійсно на період вчиненя кримінального правопоушення не мав постійного місця проживання та роботи. Малознайомий йому ОСОБА_8 допоміг йому, надавши житло та харчування, а також запропонував йому заробіток, а саме доручив йому купити бензин, написати записку з текстом "Привіт з Одеси", яку покласти під лобове скло двох автомобілів, фото яких надав йому, облити зазначені автомобілі бензином і підпалити, за що він отримає 400 доларів США. Він виконав всі зазначені дії, здійснив відеозапис підпалених ним автомобілів, власників яких він не знав.
У скоєному ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суворо не карати та просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпілиі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 надали заяви про розгляд справи у його відсутність.
Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України – умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення, доведена в повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, тобто пом`якшуючу обставину та відсутність обтяжуючих обставин, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд враховує положення Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд враховує положення п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, відповідно до якого особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 2 роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
За приписами ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності виконання обвинувального вироку зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК України).
Як встановлено під час судового розгляду, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України обвинувачений вчинив у період часу 14.11.2025 - 15.11.2025 року, тобто після спливу дворічного строку давності виконання вироку Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2023 року.
В матеріалах судового провадження відсутні дані про те, що перебіг давності виконання вироку Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2023 року зупинявся, а саме: наявність обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, яким ОСОБА_6 визнано винуватим в ухиленні від відбування покарання.
Закінчення встановлених у ч.ч. 1 та 2 ст. 80 КК України строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому цим вироком покарання, з врахуванням положень частин третьої та четвертої цієї статті.
Покарання, строк давності виконання якого сплив відповідно до положень ст. 80 КК України, не може бути приєднано до покарання, призначеного за новим вироком, при вирішенні питання про призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України.
Суд у конкретному кримінальному провадженні може прийняти рішення щодо звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, за наявності для цього підстав, передбачених ст. 80 КК, не лише в порядку ст.ст. 537, 539 КПК, а й за наслідками розгляду справи, про що має бути зазначено в резолютивній частині рішення.
Такий висновок щодо правозастосування положень ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України зробила Об`єднана палата ККС у складі ВС в постанові від 10.02.2025 по справі № 229/207/24 (провадження № 51 - 2789 кмо 24).
На підставі вищезазначених встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст.80 КК України ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного 27.10.2023 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді громадських робіт 240 годин у зв`язку із закінченням строків давності виконання зазначеного обвинувального вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не застосований.
Речові докази відсутні.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, –
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не застосований.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ст.80 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, призначеного 27.10.2023 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді громадських робіт 240 годин - у зв`язку із закінченням строків давності виконання зазначеного обвинувального вироку. 
Речові докази відсутні.
Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 35656 гривень 00 копійок на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя                        ОСОБА_1