Справа № 279/3126/21
Номер рядка звіту 61
Провадження № 2/279/4/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2026 р. 

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Волков С.М. до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Левківська Г.С. про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, отримання права на спадкування із спадкоємцем першої черги,

В С Т А Н О В И В :  

Позивач, в інтересах якої діє представник - адвокат Волков С.М., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Левківська Г.С. про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, отримання права на спадкування із спадкоємцем першої черги. 
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що фактично з 2015 року вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою проживали її рідна сестра ОСОБА_3 , яка в грудні 1974 року уклала шлюб з ОСОБА_4 . З 1980 року її сесрта з чоловіком проживали за адресою: АДРЕСА_1 . В 1955 році вона придбала квартиру в цьому ж будинку за адресою: АДРЕСА_2 і з цього часу вони проживали разом в одному багатоквартирному будинку. В 1996 році сестрі було поставлено діагноз дифузний токсичний зоб 3 ступеню тереотоксикоз важкої форми, вона погано себе почувала, ій була встановлена 2 група інвалідності пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС. Чоловік сестри, ОСОБА_4 , приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і також мав серйозні проблеми зі здоров`ям. З 1996 року вона майже кожного дня допомагала сестрі у домашніх справах, готувала їжу, допомагала у вирішенні побутових проблем. У 2015 році у сестри виявили онкологічне захворювання, 13.01.2015 року її прооперували, після лікарні (20-21 січня 2015 року) вона переїхала проживати до сестри, яка потребувала догляду і допомоги, не могла самостійно пересуватись. Також вона піклувалась про чоловіка сестри, оскільки у них не було спільних дітей. Вони жили однією сім`єю, ОСОБА_5 мали 3х кімнатну квартиру, місця було всім достатньо. ІНФОРМАЦІЯ_1 її сестра померла. Поховавши сестру вона залишилась проживати в її квартирі, чоловіку сестри на той момент було 78 років, вона доглядала за ним, дбала про нього, купувала продукти харчування, ліки. ОСОБА_6 мав сина, у 2018 році їздив до нього до РФ, а коли повернувся то повідомив, що сину він не потрібен, син з дружиною прибали йому квиток на потяг та відправили назад до м. Коростеня. В 2020 році у ОСОБА_4 виявили онкологічне захворювання і після того, як він захворів на «ковід», ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Вона здійснила поховання ОСОБА_4 за власний рахунок, оскільки його син жодним чином не допомагав. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у виді 3/4 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; частка квартири АДРЕСА_3 . Вона не може прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4 , інших спадкоємців не має, тому вимушена звернутися до суду із даним позовом.
Позивачка та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, позивач вважає, що має право на зміну черговості у спадкуванні після смерті померлого ОСОБА_5 , просили позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач до суду не з`явився, проживає на території РФ.
Відповідно до ухвали суду від 15.06.2021 року, на підставі ст.498 ЦПК України та Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах судом було направлено доручення компетентному суду Російської Федерації щодо вручення відповідачу копії даної ухвали та копії позовної заяви разом з доданими до неї документами. 
Ухвалою суду від 03.11.2025 року, оскільки 24.02.2022 року розірвано дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією, функціонування закордонних дипломатичних установ України на території РФ та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено, від початку повномаштабного вторгнення в Україну фактично унеможливлено застосування (у зв`язку з припиненням) з Російською Федерацією та Республікою Білорусь, поштового сполучення, комунікація МЗС з органами влади РФ за посередництва третіх держав також не здійснюється, провадження у справі було поновлено. 
За таких обставин, про розгляд справи суд повідомляв відповідача через оголошення на сайті судової влади.
Представник відповідача ОСОБА_8 про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду не з`явився – призваний на військову службу до ЗСУ.
Третя особа – Приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Левківська Г.С. не з`явилась, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність.
Свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 – друзі, ОСОБА_11 - племінник позивачки, ОСОБА_12 - сусід, в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивач постійно допомагала своїй сестрі ОСОБА_13 (була онкохвора) та її чоловіку ОСОБА_14 , оскільки вони хворіли та потребували стороннього догляду. Після смерті сестри, ОСОБА_15 у всьому допомагала і практично жила у ОСОБА_5 , доглядала та піклувалася за ним, купувала ліки, сплачувала комунальні послуги, водила по лікарям, готувала їжу, здійснювала догляд, поховала за власні кошти. Спільних дітей вони не мали, а про сина ОСОБА_5 від першого шлюбу їм нічого відомо не було, до батька він не приїжджав, дізналися про нього після смерті сестри позивачки, ОСОБА_16 .
Заслухавши пояснення сторін і покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку. 
Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Коростені, у віці 81 рік, помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, у виді частки квартири АДРЕСА_4 та частки квартири АДРЕСА_3 , який мав статус учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС (посвідчення - категорія 2). Його дружина ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть.
Відповідач у справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином померлого ОСОБА_4 , отже являється спадкоємцем першої черги.
Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті сестри вона продовжувала доглядати за її чоловіком, ОСОБА_4 , а коли останній став потребувати стороннього догляду вони проживали разом однією сім`єю, вона доглядала та піклувалася ним, потім організувала і оплатила всі витрати на його поховання. 
Як вбачається з долучених до матеріалів справи накладних про придбання речей для поховання, ОСОБА_1 , за власні кошти здійснила поховання ОСОБА_4 .. 
Згідно довідки-підтвердження від 10.06.2021 року слідує, що з особистої пенсійної карточки ОСОБА_1 проведена оплата комунальних послуг по особових рахунках ОСОБА_4 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_4 – 1500,00 грн. за ткпло; 13.02.2021 – 105,00 грн. за електроенергію; 28.01.2021 – 10,20 грн. за сміття; 28.01.2021 – 244,20 грн. за квартплату; 28.01.2021 – 199,50 грн. за воду; 28.05.2021 – 105,00 за газопостачання (а/с 27).
Накладна від 23.01.2016 року про придбання меблів не засвідчує факту понесення витрат позивачем, оскільки не підтверджує того, що саме ОСОБА_1 купувала ці речі.
Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.
Згідно вимог ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
У відповідності до статей 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.99 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.08.2019 року у справі №521/16365/15.
Відтак, показання свідків, наявність витрат понесених на поховання, не можуть бути єдиною підставою для встановлення такого факту.
З копії спадкової справи № 12/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 встановлено, що 19.02.2021 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця, відповідач у справі ОСОБА_2 , що останній за життя склав заповіт нотаріусом не встановлено.
Аналізуючи представлені суду докази, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів, які б давали їй право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом, та не доведено відповідними засобами доказування наявність вказаних у ст.1259 ЦК України юридичних фактів у їх сукупності, що вона протягом тривалого часу матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу ОСОБА_4 який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані.
Сам факт спільного і тривалого проживання однією сім`єю не є достатньою підставою для застосування положень ч.2 ст.1259 ЦК України.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, про що зазначено в постанові ВС України від 18.07.2018 року у справі № 713/1528/16-ц.
В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до ст.ст.1261 - 1265 ЦК України.
Зміна черговості одержання права на спадкування - це виняток із правила черговості, що застосовується лише тоді, якщо в судовому порядку належним чином встановлено всі обставини, передбачені ч.2 ст.1259 ЦК, на підставі яких суд вправі ухвалити відповідне рішення.
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач не довела та не надала належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 , наявність взаємних прав і обов`язків, спільного бюджету, участі у спільних витратах на утримання житла, купівлі майна для спільного користування, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тривалого перебування спадкодавця у безпорадному стані, який потребував опіки, матеріального забезпечення, як це визначено ст.1259 ЦК України, встановлення даного факту не породжує для позивача юридичних наслідків, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - є його син ОСОБА_2 (відповідач у справі), який спадщину прийняв, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, позовні вимоги задоволенню не підлягають. 

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1258,1259,1264 ЦК України, суд – 
У Х В А Л И В : 

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Левківська Г.С. про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, отримання права на спадкування із спадкоємцем першої черги відмовити. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:
Позивач – ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації/проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації/проживання: АДРЕСА_6 . 
Третя особа - приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Левківська Г.С., місце знаходження: АДРЕСА_7 .

Суддя: Невмержицька О.А.