Справа № 298/255/26 
Номер провадження 3/298/137/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 квітня 2026 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшли два протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою суду від 15 квітня 2026 року справи №298/255/26 (провадження 3/298/137/26) та №298/256/26 (провадження 3/298/138/26) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП об`єднано в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно номер №298/255/26 (провадження 3/298/137/26).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613535 від 13 березня 2026 року, складеного старшим інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Долешак В.В., 13 березня 2026 року о 00 год. 14 хв. водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 , по вулиці Шевченка в селищі Великий Березний з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, громадянин ОСОБА_1 відмовився. Правопорушення зафіксовано на нагрудну бодікамеру SEYE В64 №11130163416/98. Водія відсторонено від права керування вказаним транспортним засобом, шляхом залишення транспортного засобу на узбіччю дороги без порушення ПДР, чим порушив п. 2.5 ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613545 від 13 березня 2026 року, складеного старшим інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Долешак В.В., 13 березня 2026 року о 00 год. 14 хв. водій громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Шевченка с-ще Великий Березний, не виконав закону вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану проблисковими маячками та гучномовця на службовому автомобілі, чим порушив вимоги ПДР України. Правопорушення зафіксовано на нагрудну бодікамеру SEYE В64 №11130163416/98, чим порушив п. 2.4 ПДР – не виконання водіями вимог про зупинку. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.122-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання йому судової повістки за адресою, яку він зазначив при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: с-ще Великий Березний, вул. Зелена, 42. Згідно відмітки працівника поштового відділення, "одержувач відсутній".
Відповідальність за надання правдивої інформації про адресу проживання або адресу, на яку особу можна інформувати про перебіг подій по справі та особисті дані, повністю лежить на особі, яка притягається до відповідальності.
Крім цього, на офіційному сайті Великоберезнянського районного суду Закарпатської області в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду були зазначені відомості про дату, час та місце розгляду такої.
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.
Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.
За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
За змістом ст.268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП України, не є обов`язковою.
За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.
Положеннями ч.1 ст.122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського.
Згідно вимог п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що 13 березня 2026 року о 00 год. 14 хв. ОСОБА_1 порушив п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, та не зупинився на вимогу поліцейського, порушивп.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст.122-2 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт скоєння адміністративних правопорушень та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні проступків, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:
- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №613535 від 13 березня 2026 року та серії ЕПР1 №613545 від 13 березня 2026 року, якими зафіксовано обставини вчинення правопорушень. Вказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містяться відмітку про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення зі змістом протоколів, отримання примірників протоколів;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 березня 2026 року, виданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13.03.2026, за даними якого ОСОБА_1 від огляду відмовився;
- постановою серії ЕНА №6821699 від 13 березня 2026 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за обставин, що мали місце 13 березня 2026 року по вул. Шевченка в селищі Великий Березний;
- фотокопіями документів, а саме: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; інформацією про особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; фотографією із зображенням транспортного засобу; рапортом відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 13.03.2026; 
- довідками до адміністративного протоколу ЕПР1 №613535 від 13.03.2026, ЕПР1 №613545 від 13.03.2026, складеними інспектором САП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Михайлом Попович, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення на право керування транспортними засобами не отримував;
- даними відеозаписів, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не виконання ним вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній категорично відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Також на відео зафіксовано, що працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підставі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінюючи наявні в матеріалах об`єднаної справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суд вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.
Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил та п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції., а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, судом встановлено, що 13 березня 2026 року о 00 годині 14 хвилин в селищі Великий Березний вул. Шевченка водій гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, та не зупинився на вимогу поліцейського, а також порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст.122-2 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.
Суддя враховує, що в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При визначенні розміру штрафу, а також строку позбавлення спеціального права суддя враховує наступне.
Санкція ч. 1 ст. 122-2 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Даних про притягнення протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.
Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, визначених ст.17 КУпАП, у даній справі не встановлено, передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились.
У порядку вимог ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушень, характер скоєних проступків, умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинене, особу ОСОБА_1 , беручи до уваги ступінь вини винної особи та її майновий стан, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення на підставі ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним протиправних дій в подальшому.
На переконання суду, таке стягнення буде достатнім для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і відповідатиме визначеній ст.23 цього Кодексу меті адміністративного стягнення.
Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 36, 122-2, 130, 247, 283-285, 287-289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, на рахунок №UА538999980313030149000007001, отримувач коштів код за ЄДРПОУ 37975895, отримувач Закарпатська область, м.Ужгород, призначення платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Згідно з ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Зизич В.В.