Справа № 727/1169/26
Провадження № 2-о/727/88/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м. Чернівці 
Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі: 
головуючого судді Дубець О.С., 
за участю секретаря судового засідання Чебуришкіної Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівців справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області, Кельменецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви
Заявниця звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівців із заявою, в якій просить:
1.Встановити факт родинних відносин, а саме, що вона ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище — ОСОБА_3 ), є онукою померлої ОСОБА_4 .
2. Встановити факт, що розбіжність у написанні прізвища « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » є технічною помилкою та стосується однієї і тієї ж особи.
3. Визнати зазначені факти такими, що мають юридичне значення для оформлення спадкових прав та внесення змін до актових записів цивільного стану.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище — ОСОБА_3 , є онукою померлої ОСОБА_4 . Після смерті спадкодавиці нотаріусом була заведена спадкова справа. Заявниця зазначає, що є єдиною спадкоємицею усього належного померлій майна, однак для прийняття та оформлення спадщини необхідним є документальне підтвердження родинних відносин зі померлою. 
Так, заявниця вказує, що прізвище « ОСОБА_3 » є історично правильним та усталеним прізвищем родини, що підтверджується документами, виданими до 1954 року, а також частиною документів, складених після цієї дати.
04 червня 1954 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був укладений шлюб, про що складений відповідний актовий запис. При внесенні відомостей до цього актового запису була допущена технічна описка у написанні прізвища, а саме: замість « ОСОБА_3 » - зазначено « ОСОБА_3 ». У подальшому зазначена помилка не була виправлена та механічно відтворювалася в інших документах.
Заявниця зазначає, що у зв`язку з наявністю помилки в актовому записі про шлюб у частині документів спадкодавиці та її чоловіка використовувалося написання прізвища « ОСОБА_3 », що не відповідає фактичному написанню прізвища родини.
Після смерті бабусі заявниці, під час звернення до нотаріуса для оформлення спадкових прав було встановлено, що наявні розбіжності у написанні прізвища унеможливлюють ідентифікацію особи спадкодавиці та підтвердження родинного зв`язку із заявницею, у зв`язку з чим оформлення спадщини у нотаріальному порядку стало неможливим.
ОСОБА_1 також зазначає, що адміністративний порядок виправлення зазначених розбіжностей є неможливим, оскільки органи державної реєстрації актів цивільного стану не наділені повноваженнями встановлювати юридичні факти у разі наявності суперечностей у документах. Вказує, що встановлення юридичних фактів має для неї істотне юридичне значення, оскільки безпосередньо впливає на можливість реалізації спадкових прав.

Рух справи та позиція сторін
Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року заява ОСОБА_1 залишена без руху та заявниці наданий строк для усунення недоліків.
Ухвалою від 11 лютого 2026 року судом відкрите провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив здійснювати в порядку окремого провадження та призначив по справі судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Цією ж ухвалою суд витребував у приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Лакусти Віктора Івановича матеріали спадкової справи № 81/2025, заведеної після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 25 березня 2026 року судом залучено до участі у справі заінтересовану особу — ОСОБА_2 . 
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Від представника заявниці – адвоката Лабіка Г.І. надійшла заява в якій представник просив розглянути справу за відсутності заявниці та його участі, заявлені вимоги підтримав та просив заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Від заінтересованої особи - Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, надійшла заява про проведення розгляду цивільної справи без участі представника селищної ради. 
Представник заінтересованої особи - Кельменецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 
Заінтересована особа — ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог.
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Досліджені судом докази, встановлені обставини та застосовані норми права
Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чернівці (а.с. 9-10).
Відповідно до довідки від 29 вересня 2004 року № 401, виданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецької області, щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 складений актовий запис № 22, у якому його батьком зазначений ОСОБА_8 , а матір`ю — ОСОБА_9 (а.с. 6).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чернівці, батьком якої зазначений ОСОБА_11 , а матір`ю — ОСОБА_12 (а.с. 8).
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 04 червня 1954 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 10 (а.с. 11).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 23 червня 2009 року, між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 був укладений шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 907 (а.с. 12).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хотин Дністровського району Чернівецької області, про що Кельменецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складений відповідний актовий запис № 43 (а.с. 14).
З дослідженої судом копії спадкової справи № 81/2025, заведеної після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданої приватним нотаріусом Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Лакустою В.І., вбачається, що спадкова справа була відкрита за заявою ОСОБА_1 від 20 лютого 2025 року, поданою у встановлений законом строк, у якій остання зазначила, що приймає спадщину за заповітом після смерті своєї бабки ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 38).
Згідно з наявною в матеріалах спадкової справи довідкою № 67/03.1-12 від 20 лютого 2025 року, виданою Кельменецькою селищною радою Дністровського району Чернівецької області (Мошанецький старостинський округ № 13), судом встановлено, що ОСОБА_7 була зареєстрована по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями за заповітом є: онучка – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , та онук – ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 (а.с. 40).
Відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_7 від 18 серпня 2004 року в с. Мошанець Кельменецького району Чернівецької області, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кельменецького району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 76, остання заповіла належне їй майно ОСОБА_10 та ОСОБА_2 в рівних долях (а.с. 49).
З наведеного судом встановлено, що існують розбіжності в написанні прізвища заявниці та її померлої бабусі, у зв`язку із чим ОСОБА_1 позбавлена можливості документально у позасудовому порядку підтвердити родинні відносини з померлою. 
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. 
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про що зазначено в пункті 1 частини першої статті 315 ЦПК України. 
За умовами пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.
В судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Слід зазначити, що суд розглядає справи про встановлення фактів за наявності таких умов: якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. 
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц та від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17.
Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення юридичних фактів є відсутність спору про право.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду є неможливість документально підтвердити родинні відносини заявниці – ОСОБА_1 із спадкодавицею — ОСОБА_7 , що необхідно для оформлення спадкових прав. Із досліджених судом доказів не вбачається наявності спору про право.
Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_7 відкрито спадкову справу, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, в якому померла заповіла частку майна своїй онуці – ОСОБА_1 . Однак у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища - « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 », заявниця не може належним чином підтвердити родинні відносини із спадкодавицею.
Встановити зазначені обставини в позасудовому порядку є неможливим, оскільки органи державної реєстрації актів цивільного стану не наділені повноваженнями встановлювати юридичні факти у разі наявності суперечностей у документах.
У відповідності до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно з положеннями статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що з наданих заявницею письмових доказів та дослідженої спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_7 .

Щодо вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що розбіжність у написанні прізвища « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » є технічною помилкою та стосується однієї і тієї ж особи, то суд зауважує таке.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.
Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.
Відповідно до статей 4, 26 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану (центральний орган, відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головних управлінь юстиції в областях, районних у містах, міськрайонних управлінь юстиції) належать до органів виконавчої влади. Дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ України та/або до суду.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.
Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які склали акти цивільного стану, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зокрема, родинних відносин. При розгляді цих справ суд встановлює саме факт родинних відносин між особами, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.
Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20.
При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.
Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито – закриває провадження у ній.
З наведеного слідує, що вимога про встановлення факту тотожності особи, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.
Аналіз змісту вимоги ОСОБА_1 свідчить про те, що заявниця просить суд встановити факт тотожності особи, а саме: що « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_7 » є однією і тією ж особою, що суперечить вимогам статті 315 ЦПК України.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 592/7612/17 зробив висновок про те, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в сукупності з положеннями частини третьої статті 124 Конституції України та в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в судах.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Наведене виключає можливість розгляду вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що розбіжність у написанні прізвища « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » є технічною помилкою та стосується однієї і тієї ж особи, в порядку цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження в справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Висновки суду за результатами розгляду справи
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
З огляду на висновки, наведені судом в мотивувальній частині рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається заявниця, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, їх допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають частковому задоволенню.
В частині вимоги про встановлення, що розбіжність у написанні прізвища « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » є технічною помилкою та стосується однієї і тієї ж особи, провадження у справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись статтями 255, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області, Кельменецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити частко. 

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною онукою ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Хотин Дністровського району Чернівецької області.

Провадження за вимогою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області, Кельменецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про встановлення факту, що розбіжність у написанні прізвища « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » є технічною помилкою та стосується однієї і тієї ж особи – закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників процесу:
Заявниця: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Заінтересована особа: Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області, місцезнаходження: Чернівецька область, Дністровський район, смт. Кельменці, вул. Центральна, буд. 4, ЄДРПОУ 04417010.
Заінтересована особа: Кельменецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: Чернівецька область, Дністровський район, смт Кельменці, вул. Сагайдачного, буд. 24, ЄДРПОУ 21423207.
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Дата складання повного судового рішення 20 квітня 2026 року

Суддя Дубець О.С.