ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

09 квітня 2026 року	Справа №160/34674/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Одеської митниці, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, б. 21-«А», код ЄДРПОУ 44005631) про коригування митної вартості товарів від 16.09.2025 р. № UA500500/2025/000316/1.
- визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, б. 21-«А» код ЄДРПОУ 44005631) в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.09.2025 р. № UA500500/2025/000709.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем з метою митного оформлення товарів подано до митного органу митну декларацію та документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів. Під час декларування товарів позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та подано документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України. Вказує, що в оскаржуваному рішенні митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товарів наявні у позивача та надані під час митного оформлення товарів. З огляду на викладене, позивач вважає, що оскаржувані ним рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є необґрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовної заяви заперечує та просить відмовити в її задоволенні. У відзиві зазначено, що оскаржувані рішення є правомірними, оскільки в документах, які надані позивачем до митниці разом з митною декларацією, містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, на підставі яких проводився розрахунок останньої, наявні розбіжності та відсутні дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товарів. Крім того, відповідач наголошує на тому, що декларантом не подано всіх додаткових документів, які витребувані митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 МК України.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем у Рішенні № UA500500/2025/000316/1 не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначено докладної інформації та джерел, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням методу № 3, та не конкретизовано підстави незастосування методу щодо вартості операцій з ідентичними товарами. Таким чином, лише зазначення у Рішенні № UA500500/2025/0000316/1 про відсутність інформації щодо вартості операцій з ідентичними товарами не є належним обґрунтуванням застосування наступного методу.
Від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що оскільки надані позивачем документи містили вищенаведені розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року продовжено строк розгляду справи на 90 днів.
Від позивача надійшло клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.
Від відповідача надійшли заперечення на клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року у задоволенні клопотання представника Одеської митниці про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративної справи №160/34674/25 відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 30487219, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 40) зареєстровано юридичною особою 19.07.1999 року, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.10.2004 року, номер запису: 1 203 120 0000 000156, перебуває на обліку як платник податків та зборів в ГУ ДПС у Дніпропетровській області з 27.03.2014р.
Основний вид діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
09.09.2020 між компанією Yiwu Zhongdu Import and Export Co., Ltd, Китай (продавець) та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (покупець) укладено контракт №3599-YZ/CN на поставку продукції (далі Контракт), згідно п. 1.1 якого продавець зобов`язується поставити товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті.
За змістом п. 1.2 Контракту товар, який постачається за цим контрактом, повинен бути виготовлений та поставлений партіями відповідно до вимог, на умовах та за цінами, які зазначені у додатках та специфікаціях до цього контракту, які є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. п. 2.1-2.3 Контракту найменування, кількість та ціна товару, який постачається за цим контрактом, зазначаються у специфікаціях до цього контракту, які підписуються обома Сторонами на кожну поставку товару та є невід`ємною частиною цього контракту. Зміна ціни товару після підписання обома Сторонами відповідної специфікації можлива лише за взаємною згодою обох Сторін.
Загальна остаточна сума цього контракту дорівнює загальній ціні товару згідно з усіма специфікаціями, які будуть підписані Сторонами протягом строку дії цього контракту. Вартість одиниці товару зазначається у відповідній специфікації до цього контракту, підписаній обома Сторонами.
Ціна на товар розуміється відповідно до умов FOB-NINGBO, КНР, згідно з Міжнародними правилами тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» Міжнародної торгової палати у редакції 2010 р. (надалі «Правила «Інкотермс» 2010 р.») (якщо у відповідній специфікації до цього контракту, підписаній обома Сторонами, не зазначені інші умови згідно з Правилами «Інкотермс» 2010 р.) та включає в себе вартість навантаження товару у продавця, вартість усіх митних формальностей у країні продавця, вартість сертифікації товару, вартість упаковки та маркування товару, не включаючи податки та мита на території України.
Згідно з п. 3.1 Контракту, якщо у специфікації до цього контракту не зазначені інші умови, оплата товару за цим контрактом здійснюється покупцем в доларах США (код валюти 840) у формі банківського переказу на рахунок продавця у наступному порядку: 100% від суми, зазначеної в Специфікації, Покупець сплачує протягом 15 (п`ятнадцяти) днів після отримання копій документів, зазначених в п.4.2, якщо інше не вказано в специфікаціях.
Товар за цим контрактом повинен бути поставлений на умовах FOB-NINGBO, КНР, згідно з Правилами «Інкотермс» 2010 р. (якщо у відповідній специфікації до цього контракту, підписаній обома Сторонами, не зазначені інші умови згідно з Правилами «Інкотермс» 2010 р.) протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту підписання специфікації до контракту. Продавець зобов`язаний письмово повідомити покупця про дату відвантаження товару не менше, ніж за 10 (десять) календарних днів до дати цього відвантаження (п. 4.1 Контракту).
Продавець зобов`язаний передати разом з товаром (або одночасно з відвантаженням товару надіслати покупцю або за допомогою служби кур`єрської доставки) оригінали наступних документів: рахунок-фактура (інвойс); міжнародна автомобільна накладна CMR (при перевезенні товару автомобільним транспортом), коносамент (при перевезенні товару морським транспортом); сертифікат походження товару (якщо товар походить з Європейського Союзу сертифікат з перевезення товару EUR.1); пакувальний лист; документи, які підтверджують якість та безпеку товару згідно із вимогами законодавства України, що діють для даного виду товару (сертифікат якості, декларація виробника товару, санітарний сертифікат, а за необхідності також й інші документи); засвідчена продавцем копія митної декларації країни відправника товару (п. 4.2 Контракту).
Відповідно до п. 10.1 Контракту останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє протягом 3 років. Якщо хоча б однією із Сторін не виконано будь-яке зобов`язання за цим контрактом, строк дії цього контракту продовжується до моменту належного виконання цього зобов`язання.
14.07.2025 між компанією Yiwu Zhongdu Import and Export Co., Ltd, Китай (продавець) та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (покупець) укладено Специфікацію №346 до Контракту №3599-YZ/CN від 09.09.2020, згідно з якою обумовлено поставку на загальну суму 77618,400 дол. США наступного товару: запальничка електричка кількість 7440 загальна вартість 6844,800 дол.США, набір новорічний прикрас з деревини кількість 24000 загальна вартість 21360,000 дол.США, щітка-шкребок телескопічний автомобільний кількість 552 загальна вартість 1214,400 дол.США, прикраса новорічна "Шар скляний" музичний кількість 15960 загальна вартість 48199,200 дол.США,
Сторонами контракту у Специфікації №346 від 14.07.2025 також погоджено умови поставки FOB NINGBO; умови оплати: оплата протягом 20 днів від дати завантаження на судно.
14.07.2025 відповідно до контракту №3599-YZ/CN від 09.09.2020 та Специфікації №346 від 14.07.2025 продавцем було виставлено інвойс №ML20250714-2 на поставку товару на загальну суму 77618,400 дол. США у контейнері №СААU8608188, пломба №CN3774923.
11.09.2025 ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA500500028805U3 з метою митного оформлення товару, зокрема, на товар № 4:
- Декоративні вироби із скла: - арт. ZDXBAL-23121718 Прикраса новорічна "Шар скляний", музичний - 15960 шт. Торговельна марка: нема даних. Виробник: YIWU ZHONGDU IMPORT AND EXPORT CO., LTD. Країна виробництва: CN. Код товару 7018909000.
Загальна митна вартість товару № 4, заявленого до митного оформлення, становить 2 131 309,78 грн. (51 713,50 дол. США), що складається з ціни товару за контрактом та витрат на транспортування і страхування. Ця вартість була визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).
У графі 22 митної декларації №25UA500500028805U3 заявлена митна вартість товару визначена за ціною контракту у сумі 77618,40 дол. США, умови поставки FOB CN Ningbo.
За митною декларацією №25UA500500028805U3 товар імпортований ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» від відправника/експортера компанії YIWU ZHONGDU IMPORT AND EXPORT CO., LTD, Китай, на підставі наступних товаросупровідних документів: пакувальний лист б/н від 14.07.2025 р.; сертифікат якості б/н від 14.07.2025 р.; декларація про походження товару № ML20250714-2 від 14.07.2025 р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 3599-YZ/CN від 09.09.2020; Специфікація № 346 від 14.07.2025 р.; рахунок-фактура (інвойс) № ML20250714-2 від 14.07.2025 р.; Автотранспортна накладна № 10062/1 від 10.09.2025; Коносамент № ZJSM25070651 від 17.07.2025 р.; Рахунок № 1039 від 11.09.2025 р; Рахунок № 1040 від 11.09.2025 р.; Рахунок № 1041 від 11.09.2025 р.; Заява про страхування на окреме перевезення № 301 від 17.07.2025р.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками), митним органом встановлено, що подані до митного оформлення документи на підтвердження митної вартості товарів не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та містять розбіжності.
Декларанту сформовано електронне повідомлення, відповідно до якого під час митного контролю встановлено наступне:
1) відповідно до умов, визначених в специфікації від 14.07.2025 № 346 до зовнішньоекономічного контракту від 09.09.2020 № 3599-YZ/CN, оплата за товар повинна бути здійснена протягом 20 днів з дати завантаження на судно - 17.07.2025 (коносамент № ZJSM25070651), але серед наданих до митного оформлення документів відсутні банківські документи, які могли б підтвердити факт оплати, проте додатково надано банківський платіжний документ (swift) від 04.09.2025, який не відповідає умовам терміну та суми оплати за товари;
2) в копії митної декларації країни відправлення від 14.07.2025 №292120250000840064 не зазначено географічний пункт доставки товарів відповідно до умов поставки FOB;
3) в документі, що підтверджує вартість страхування № 301 від 17.07.2025 зазначено судно PARIS EXPRESS V.529W, що не відповідає даним зазначеним у гр. 21 – A OBELIX, що може свідчить про наявність витрат про навантажувальну - розвантажувальну роботу поза межами митної території, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення складової митної вартості товару;
4) відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі - Наказ № 599) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка - фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту;
5) у наданій копії декларації країни відправлення від 14.07.2025 № 292120250000840064 зазначений інший код товару на рівні 6 знаків за гармонізованою системою класифікації товарів, що викликає сумніви у достовірності наведених даних.
З огляду на викладене, а також враховуючи спрацювання автоматизованою системою аналізу та управління ризиками відповідних форм митного контролю щодо вжиття заходів з метою перевірки числових значень складових митної вартості, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України (далі МК України) декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 
1) виписку з бухгалтерської документації;
2) інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, з яких виготовлені товари;
3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
4) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) переклад митної декларації країни відправлення на українську мову згідно статті 254 МКУ.
У відповідь на повідомлення Відповідача Позивач листом від 16.09.2025 р. № 1609/25 надав відповідачу пояснення щодо зауважень, які виникли у відповідача до поданих документів, а також: копію прайс-листа виробника товару № б/н від 04.07.2025 р.; копію комерційної пропозиції б/н від 07.07.2025 р.; копію swift від 04.09.2025 р.; копію митної декларації країни відправлення № 292120250000840064 від 17.07.2025 р.; копію заявки на перевезення вантажу морським транспортом № 92752/365307_9 від 17.07.2025 р.; копію додаткової угоди № 1 від 16.07.2025 р. до Специфікації № 346 від 14.07.2025 р.
Враховуючи виявлені у ході перевірки розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, а також ненадання декларантом всіх перелічених у повідомленні документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів, митним органом зроблено висновок, що використані декларантом відомості не підтверджено документально, тому, основний метод визначення митної вартості товарів застосувати неможливо.
Одеською митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів UA500500/2025/000316/1 від 16.09.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2025/000709, якою відмовлено у митному оформлені (випуску) товарів за митною декларацією. В результаті коригування сума переплати митних платежів склала 422 706,10 грн. Так, митна вартість товару № 4: Декоративні вироби із скла: - арт. ZDXBAL-23121718 Прикраса новорічна "Шар скляний", музичний - 15960 шт. Торговельна марка: нема даних. Виробник: YIWU ZHONGDU IMPORT AND EXPORT CO., LTD. Країна виробництва: CN. Код товару 7018909000. – скоригована за резервним 3-ім методом і визначена на рівні 5,6400 дол. США за одиницю.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України позивач протягом 80 днів з дня випуску Товару надав відповідачу разом із заявою вих. № ВІЗ-2025-155 від 12.11.2025 р.: копію виписки з бухгалтерської документації (Картка рахунку: 63.2 на 23.10.2025 р.); копію swift від 04.09.2025 р., що підтверджує оплату товару; повторно копію прайс-листа виробника товару б/н від 04.07.2025 р.; повторно копію комерційної пропозиції від 07.07.2025 р.; копію експертного висновку Дніпропетровської ТПП № ГО-1460/1 від 24.10.2025 р.; повторно копію митної декларації країни відправлення № 292120250000840064 від 17.07.2025 р.; банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за послуги перевезення: платіжні інструкції № 761334, № 761323, № 761311 від 01.10.2025 р.; копії актів прийому – передачі виконаних робіт (надання послуг) № 922, № 923, № 924 від 16.09.2025р., від ТОВ "ФСР ЛОДЖИСТІКС УКРАЇНА" до Договору транспортного експедирування № 110518 від 31.03.2025 р.; копію платіжного доручення в іноземній валюті № 4093 від 03.09.2025 р.; повторно копію заявки на перевезення вантажу морським транспортом № 92752/365307_9 від 17.07.2025 р.; копію додаткової угоди № 1 від 16.07.2025 р. до Специфікації № 346 від 14.07.2025 р.
Не погодившись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Основним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини, пов`язані з митним оформленням товарів, є Митний кодекс України (далі МК України).
Згідно з ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
Згідно з вимогами частин 1 та 5 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 2. ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Цей перелік є виключним і без обґрунтованих підстав митний орган не вправі вимагати інших документів для підтвердження митної вартості товару.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлений обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені виключно розбіжностями в документах що подаються для підтвердження митної вартість товарів, чи наявності в них ознак підробки або якщо вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як встановлено судом, рішення про коригування митної вартості товарів, які прийняті митницею фактично обґрунтовані тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Таким чином суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України, прийняті митним органом письмові рішення про коригування заявленої митної вартості товарів мають містити, зокрема: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно з ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Втім, як видно зі змісту спірних рішень, митний орган зазначає про неможливість застосування методів визначення митної вартості товарі передбачених п. 2 ч. 1 ст.57 МК України у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, однак таке формальне обґрунтування із загальними висновками не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі № 809/278/17, у постанові від 27.07.2018 року у справі № 809/1174/17, у постанові від 21.02.2018 року у справі №820/17417/14, у постанові від 01.04.2021 року у справі №260/695/19.
Як визначено у ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).
У свою чергу, декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
Як встановлювалося судом, рішення про коригування митної вартості товарів, яке прийняте митницею фактично обґрунтовано тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Як видно зі змісту спірного рішення, митний орган зазначає про неможливість застосування методів визначення митної вартості товарі передбачених п. 2 ч. 1ст.57 МКУ у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, однак таке формальне обґрунтування із загальними висновками не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2статті 55 МК України.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі № 809/278/17, у постанові від 27.07.2018 року у справі № 809/1174/17,у постанові від 21.02.2018 року у справі №820/17417/14, у постанові від 01.04.2021 року у справі №260/695/19.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.
Щодо не надання до митного оформлення банківських документів, які могли б підтвердити факт оплати. Додатково надано банківський платіжний документ (swift) від 04.09.2025 не відповідає умовам терміну та суми оплати за товари.
Так, судом встановлено, що позивачем разом із листом № 1609/25 від 16.09.2025 р. копію додаткової угоди № 1 від 16.07.2025 р. до Специфікації № 346 від 14.07.2025 р., в якій зазначено, що 100% від суми, зазначеної в Специфікації, покупець оплачує протягом 40 (сорока) банківських днів після отримання копій документів, зазначених в п. 4.2 контракту № 3599-YZ/CN від 09.09.2020 р., а також, що дана додаткова угода є невід`ємною частиною Специфікації № 346 від 14.07.2025 р. 
З огляду на зазначене, розбіжностей щодо строків оплати немає. Крім цього строки оплати жодним чином не впливають на числові значення митної вартості товару.
Щодо невідповідності суми вказаної у swift від 04.09.2025 р., то в призначенні платежу вказано, що оплата здійснюється за декількома наступними інвойсами до контракту № 3599-YZ/CN від 09.09.2020 р.: ML20250712 dd 12.07.2025, ML20250714-1, ML20250714-2 dd 14.07.2025. 
Тому, оплата за інвойсом № ML20250714-2 від 14.07.2025 р. входить в сукупну оплату за вищевказаним swift від 04.09.2025 р. Законом не заборонено оплачувати товар за декількома рахунками-фактурами одним платіжним документом. Ідентифікувати партію товару за інвойсом можливо, тому вказані відповідачем розбіжності відсутні.
Щодо не зазначення в копії митної декларації країни відправлення від 14.07.2025 № 292120250000840064 географічний пункт доставки товарів відповідно до умов поставки FOB».
Суд зазначає, що у комерційних документах Інвойсі ML20250714-2 від 14.07.2025р., Специфікації №346 від 14.07.2025р. та коносаменті № ZJSM25070651 від 17.07.2025р. чітко зазначено пункт відвантаження – FOB Ningbo. Зазначені документи підтверджують умови поставки та відповідають вимогам Інкотермс 2020.
Слід вказати про те, що всі документи, що підтверджують митну вартість товару перелічені у ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, серед них немає митної декларації країни відправлення.
Позивач не зобов`язаний був надавати декларацію країни відправлення під час митного оформлення.
Щодо зазначення що в документі, що підтверджує вартість страхування № 301 від 17.07.2025 зазначено судно PARIS EXPRESS V.529W, що не відповідає даним зазначеним у гр. 21 - A OBELIX, що може свідчить про наявність витрат про навантажувальну - розвантажувальну роботу поза межами митної території, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення складової митної вартості товару.
Позивач надавались пояснення відповідачу разом із листом № 1609/25 від 16.09.2025р. та із заявою № ВІЗ-2025-0155 від 12.11.2025 р., в яких зазначено, що в коносаменті №ZJSM25070651 від 17.07.2025р. судно «PARIS EXPRESS V.529W» є великим океанським контейнеровозом, який не заходить у морський простір. Для доставки контейнера до порту в Чорноморськ було використане фідерне судно «A OBELIX», яке використовується для перевезення контейнерів між невеликими портами. В рахунках на оплату транспортно - експедиційних послуг від 11.09.2025 № 1040 та № 1041, № 1039 не вказано вантажно – розвантажувальні роботи в процесі перевантаження з океанського контейнеровоза на фідерне судно, оскільки це вже включено в складову вартості морського перевезення за маршрутом Нінгбо (Китай) - Чорноморськ (Україна) та морська лінія цю вартість не відокремлює. 
Зазначене дає можливість перевірити правильність визначення складової митної вартості товару, відтак суд вважає, що розбіжність в даному випадку відсутня.
Щодо підтвердження витрат на транспортування, то судом встановлено, що згідно з пунктом 3.1. договору експедирування №110518 від 31.03.2025 року з ТОВ «ФСР ЛОДЖИСТІКС УКРАЇНА», «Вартість послуг Експедитора погоджується Сторонами у Заявці , … Погоджена у Заявці вартість послуг Експедитора включає експедиторську винагороду, а також усі витрати Експедитора, пов`язані з наданням послуг за цим договором, у тому числі витрати з навантаження, розвантаження, перевезення вантажу, перевантаження вантажу на інший транспортний засіб (у випадку необхідності такого перевантаження), сплати зборів (обов`язкових платежів) та витрати, пов`язані з оплатою послуг третіх осіб (у випадку їх залучення)» виходячи з цього, слід вважати що зберігання контейнера у порту призначення до перевантаження на потяг вже включено в погоджену у Заявці на перевезення вантажу морським транспортом № 92752/365307_9 від 17.07.2025р. вартість послуг.
Позивачем було надано відповідачу всі, передбачені Митним кодексом України, документи, що підтверджують транспортні витрати, а саме: при митному оформленні: рахунки-фактури № 1039, № 1040, № 1041 від 11.09.2025р.; Автотранспортна накладна № 10062/1 від 10.09.2025 р.; Коносамент №ZJSM25070651 від 17.07.2025 р.; разом з листом за вих. № 1609/25 від 16.09.2025 р.: копію заявки на перевезення вантажу морським транспортом № 92752/365307_9 від 17.07.2025 р.; разом із заявою за вих. № ВІЗ-2025-0155 від 12.11.2025 р.: копії платіжних інструкцій, що підтверджують оплату транспортних послуг, а саме: № 761334, №761323, № 761311 від 01.10.2025 р.; а також копії актів прийому - передачі виконаних робіт (надання послуг) № 922, № 923, № 924 від 16.09.2025р., від ТОВ "ФСР ЛОДЖИСТІКС УКРАЇНА" до Договору транспортного експедирування № 110518 від 31.03.2025 р. 
Таким чином, у відповідача були всі необхідні документи для визначення витрат на транспортування.
З наведеного слідує, що подані декларантом до митного органу документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Натомість, зазначені митницею у повідомленні декларанту та рішенні про коригування митної вартості зауваження та розбіжності, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття спірного рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.
По суті вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне, не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.
Поряд з цим суд зазначає, що в рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Згідно із пунктом 2.1. Наказу Міністерства фінансів України 24.05.2012 № 598 «Про затвердження Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Натомість, у рішенні про коригування митної вартості жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, комерційних умов тощо, а також докладної інформації та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні, не зазначено.
Обставина про наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Водночас, ціна є грошовим вираженням лише у разі коли існує рівновага між попитом та пропозицією. В інших випадках коливання цін спричиняються не вартістю, а іншими причинами.
Отже, факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 справа №815/6827/17, від 22.04.2019 справа № 815/6242/17, від 07.08.2018 справа №815/3400/17.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що надані позивачем до митного оформлення документи повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч, невідповідностей або розбіжностей, які б не дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості за основним методом, документи у своїй сукупності підтверджують заявлену позивачем митну вартість та її складові частини, відомості про визначення митної вартості в цих документах базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, достатність яких не спростована відповідачем, а тому вказані відповідачем в оспорюваному рішенні обставини не можуть бути підставами для коригування такої митної вартості.
Митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Відтак, підстави для незастосування першого методу визначення митної вартості судом не встановлені, наявність підстав для коригування митної вартості товару відповідачем не доведена.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, судовий збір в загальному розмірі 7495,00 грн. сплачений згідно платіжного доручення №700531 від 01.12.2025 підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Щодо витрат на правничу допомогу суд враховує правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), відповідно до якої суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Представником відповідача подані заперечення, в яких зазначено, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності, співрозмірності.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час, тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).
Так, надання представником позивача адвокатських послуг у суді першої інстанції при розгляді цієї справи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Досліджуючи надані документи, суд встановив, що договором передбачено надання правової допомоги саме позивачу, а додатковою угодою визначено обсяг надання правничої допомоги з оскарження конкретного рішення. Загальний розмір понесених витрат заявлений до стягнення складає 10 000,00 грн.
Між тим, як уже попередньо зазначено, при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Суд зазначає, що спір який виник між сторонами відноситься до категорії справ незначної складності, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Таким чином, з огляду на те, що заявлені позивачем витрати у сумі 10 000, 00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" (код ЄДРПОУ 30487219, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 40) до Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А; код ЄДРПОУ 44005631) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 16.09.2025 р. № UA500500/2025/000316/1.
Визнати протиправною та скасувати винесену Одеською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.09.2025 р. № UA500500/2025/000709.
Стягнути з Одеської митниці (ідентифікаційний код 44005631) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» (ідентифікаційний код 30487219) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7495, (сім тисяч чотириста дев`яноста п`ять) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова