Справа № 761/922/26
Провадження № 3/761/993/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Овсеп`ян Т.В., за участю: секретаря судового засідання Олійника Б.М., прокурора Сказка Р.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Спасової Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угля Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого головним спеціалістом відділу оперативного аналізу ризиків у сфері оподаткування Департаменту аналізу інформації та управління ризиками Бюро економічної безпеки України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу документального забезпечення Департаменту аналізу інформації та управління ризиками Бюро економічної безпеки України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», 02.04.2025 о 12:10 несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2024 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, через власний персональний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнав та пояснив, що ним, як кандидатом на посаду, 13.01.2025 була подана декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік та він рахував, що необхідності у поданні щорічної декларації до 31.03.2025 немає, оскільки вони ідентичні. При цьому, 01.04.2025 в кінці робочого дня дізнався, що він в списках осіб, які не подали декларацію до 31.03.2025 та 02.04.2025 подав щорічну декларацію за 2024 рік.  ОСОБА_1 стверджував, що ніякого умислу на приховування даних, які відображаються у декларації не було. Крім того, зазначив, що зробив для себе належні висновки.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Спасова Л.М. зазначила, що ОСОБА_1 ніякого умислу на приховування даних, які відображаються у декларації не мав, подана ним щорічна декларація за 2024 рік є ідентичною до декларації як кандидата на посаду за 2024 рік. Крім того, просила врахувати вік ОСОБА_1 , а також ту обставину, що він за попередні роки декларування, зокрема з 2017 по 2020 ніяких порушень не допускав, та просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з малозначністю. 
Прокурор Сказко Р.І. вважає доведеним несвоєчасне без поважних причин подання суб`єктом декларування ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, що є підставою для визнання останнього винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просив накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 грн. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Спасової Л.М., вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, висновок прокурора Сказка Р.І., суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як встановлено у судовому засіданні, відповідно на наказу Бюро економічної безпеки України від 13.01.2025 № 10-К «Про призначення ОСОБА_1 », з 14.01.2025 зі збереженням 7 /сьомого/ рангу державного службовця,  ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу документального забезпечення Департаменту аналізу інформації та управління ризиками Бюро економічної безпеки України. 
04.02.2008 ОСОБА_1 в Міністерстві фінансів України склав присягу державного службовця.
Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста відділу документального забезпечення Департаменту аналізу інформації та управління ризиками Бюро економічної безпеки України, вказана посада належить до категорії «В» посад державної служби. 
21.03.2025 ОСОБА_1 ознайомлений з Інструктажем з основних положень Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі ст. 45 даного Закону. 
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу документального забезпечення Департаменту аналізу інформації та управління ризиками Бюро економічної безпеки України є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», а саме підпункт «в» пункт 1 ч. 1 ст. 3 Закону, тобто є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією та суб`єктом декларування.
Абзацом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Отже, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2024 рік, до 01 квітня 2025 року. 
Відповідно до публічної частини Реєстру, ОСОБА_1 подав зазначену декларацію 02.04.2025 о 12 год. 10 хв., а отже несвоєчасно. 
Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному, без поважних причин, поданні декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Так, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 02.04.2025 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за минулий 2024 рік. Отже, дії ОСОБА_1 , які полягають у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за минулий 2024 рік, не потягли за собою тяжких наслідків, оскільки відомості про доходи та майновий стан ОСОБА_1 з пропуском незначного строку були відображені у реєстрі. 
Також судом враховуються дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, його відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини, майновий стан останнього.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи наведені вище дані про особу правопорушника, визнання вини та щире розкаяння, те, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, вчинив вперше та раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, те, що негативних наслідків в результаті дій ОСОБА_1 не наступило, а допущене порушення усунуто ним самостійно протягом незначного часу, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.22, ч.1 ст.172-6, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1  - закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись усним зауваженням. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя