Справа № 302/239/26 
Провадження № 2/302/241/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(у повному обсязі)

01 квітня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кривка В. П.,
з участю: секретарка судового засідання Липей В.В.,
позивачка ОСОБА_1 ,
представник позивачки - адвокат Рішко С.І.,
представниця відповідача - ОСОБА_2 ,
третя особа без самостійних вимог на стороні позивачки – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки і піклування виконавчого комітету Міжгірської селищної ради, третя особа без самостійних вимог на стороні позивачки ОСОБА_3 про повернення ОСОБА_1 трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були відібрані згідно з рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.03.2024 (справа № 302/127/24) без позбавлення батьківських прав і припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання зазначених дітей, які призначались цим же рішенням суду,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки
20.02.2026 року представник позивачки подав суду вищенаведений позов, який обґрунтував таким. 03 жовтня 2023 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що було зроблено відповідний актовий запис №60, в результаті чого дружина змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».
Позивачка є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про батьків у актових записах про народження дітей було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.03.2024 року, яке набрало законної сили 13.04.2024 року, у справі №302/127/24 було вирішено:
- відібрати від позивачки її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав;
- передати малолітніх дітей органу опіки та піклування Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області;
- стягнути з позивачки аліменти на утримання її малолітніх дітей на користь осіб або закладу яким передано дітей на тимчасове виховання, якою на день розгляду справи являлася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) матері щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 02.02.2024 року та до досягнення дітьми повноліття або до повернення дітей матері.
Рішення суду було вмотивоване тим, що діти перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі які опинилися у складних життєвих обставинах через невиконання батьками обов`язків по відношенню до них.
У підсумку суд виснував, що позивачка неналежно виконує конституційний обов`язок щодо належного виховання своїх дітей, а саме не піклується належним чином про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування; безпечних санітарно-гігієнічних та побутових умов, які б не завдавали шкоди фізичному та розумовому розвитку дітей; своєю поведінкою не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі. Неодноразово залишала дітей без належного догляду на декілька днів. Заходи, що вживалися органом опіки та піклування щодо спонукання позивачки для створення належних умов проживання дітей, налагодження побуту, створення умов для належного розвитку дітей, результатів не давали. Незначні зміни в цьому питанні відбулися лише після подання до суду позову про позбавлення батьківських прав. Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про свідоме ухилення позивачкою від виховання дітей. Тому залишення дітей з позивачкою на час ухвалення рішення, на переконання суду, було небезпечним для їхнього життя, здоров`я та морального виховання.
Після ухваленням судом рішення від 13.03.2024 року у справі №302/127/24 діти були передані Органом опіки і піклування виконкому Міжгірської селищної ради на виховання ОСОБА_3 .
З того часу, позивачка усвідомила всі помилки своєї поведінки, в т.ч. по відношенню до дітей.
Зокрема, ОСОБА_1 налагодила спілкування з дітьми, почала цікавитися їхніми успіхами в школі, станом їх здоров`я, погасила повністю заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей, додатково надавала ОСОБА_3 необхідні кошти на лікування дітей, придбавала для дітей необхідні ліки, одяг, взуття, шкільне приладдя, засоби гігієни, іграшки, придбавала для старшої доньки ОСОБА_11 мобільний телефон та золоті сережки.
Окрім того, позивачка провела поточний ремонт у власному житловому будинку в АДРЕСА_2 , та придбавала необхідні речі для забезпечення належного побуту дітей вдома (ліжко, постільну білизну, побутову техніку та інше). На даний час у будинку позивачки забезпечено належні умови для проживання та виховання дітей.
У грудні 2025 року позивачка знову стаціонарно пройшла курс лікування від алкогольної залежності у КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» в м. Івано-Франківськ.
З того часу ОСОБА_1 взагалі не вживає алкогольні напої та веде тверезий спосіб життя.
За рекомендаціями лікаря КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» позивачка амбулаторно продовжила медикаментозне лікування, спостерігалася в лікаря психіатра та лікаря нарколога в КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня Міжгірської селищної ради Закарпатської області».
Як свідчить довідка лікаря психіатра від 03.02.2026 року №25, у ОСОБА_1 спостерігається стійка ремісія.

Винесені в справі процесуальні рішення
Ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від:
-25.02.2026 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в справі, призначено підготовче судове засідання;
-01.04.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиції учасників справи
Сторона позивачки у залі судового засідання позов підтримала, просила такий задовольнити.
Представниця відповідача у залі судового засідання позов визнала, просила такий задовольнити. Крім цього, надала суду висновком органу опіки та піклування Міжгірської селищної ради про доцільність повернення дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Третя особа ОСОБА_3 у залі судового засідання не заперечувала проти задоволення позову. Крім цього, пояснила суду, що ОСОБА_1 змінила свою поведінку щодо дітей, регулярно сплачує аліменти, цікавиться життям дітей, підтримує з ними контакт та проявляє материнську турботу. Під час перебування дітей під опікою ОСОБА_3 їх мати ОСОБА_1 систематично навідувала дітей, приносила їм іграшки, одяг, їжу. ОСОБА_1 тривалий час під час відвідувань дітей проводила з ними час.
Оцінивши встановлені обставини, зміст позовних вимог, пояснення сторін, третьої особи, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, бо позов підлягає задоволенню повністю з огляду на таке. 

Встановлені судом обставини
ОСОБА_12 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про батьків у актових записах про народження дітей було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 статті 135 СК України №, №00042455319, 00042455362 від 24.11.2023.
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.03.2024 року у справі №302/127/24:
- відібрано від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , її дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав;
- передано цих малолітніх дітей органу опіки та піклування Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області;
- стягнуто з ОСОБА_8 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь осіб або закладу яким передано дітей на тимчасове виховання, якою на день розгляду справи являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) матері щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову до суду – 02 лютого 2024 року та до досягнення дітьми повноліття або до повернення дітей матері.
Це рішення суду набрало законної сили 13.04.2024 року. Воно вмотивоване, зокрема таким. ОСОБА_8 неналежно виконує Конституційний обов`язок щодо належного виховання своїх дітей, а саме не піклується належним чином про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування; безпечних санітарно-гігієнічних та побутових умов, які б не завдавали шкоди фізичному та розумовому розвитку дітей; своєю поведінкою не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі. Неодноразово залишала дітей без належного догляду на декілька днів. Заходи, що вживалися органом опіки та піклування щодо спонукання відповідачки для створення належних умов проживання дітей, налагодження побуту, створення умов для належного розвитку дітей, результатів не давали.
Згідно з рішеннями виконкому Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 04.07.2024 року №, №290-292 встановлено опіку над дітьми, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їх опіком призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканку АДРЕСА_1 . 
У грудні 2025 року ОСОБА_1 стаціонарно пройшла курс лікування від алкогольної залежності у КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано- Франківської обласної ради» в м. Івано-Франківськ, що вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №9563/25 від 08.12.2025 року.
Згідно з довідкою КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ Міжгірської селищної ради Закарпатської області» від 03.02.2026 року №25 ОСОБА_1 перебуває з 21.01.2026 року на диспансерному обліку у психіатричному відділенні лікарні у стадії стійкої ремісії, на час видачі довідки протирецидивного лікування не потребує.
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Міжгірського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 06.02.2026 року №1869/19.5-38 у боржниці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 31.01.2026 року відсутня.
Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 26.01.2026 року при обстеженні дворогосподарства громадянки ОСОБА_1 , 1992 р.н., мешканки АДРЕСА_2 , виявлено наступне. ОСОБА_1 проживає в будинку матері, має дві окремі кімнати, де чисто, прибрано та тепло, куплено меблі. Вона забезпечена дровами. У будинку створені умови для проживання сім`ї з малолітніми дітьми.
У матеріали справи надано товарні чеки та квитанції про купівлю телефону Самсунг НОМЕР_5 , золотих сережок, дитячих іграшок та одягу, підгузок (а.с.29-30).
Згідно з висновком органу опіки та піклування Міжгірської селищної ради про доцільність повернення дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який затверджений рішенням виконкому Міжгірської селищної ради 16.03.2026 року №53, орган опіки та піклування Міжгірської селищної ради вважає, що повернення дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їх матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідає найкращим інтересам дітей та є доцільним. Цей висновок обґрунтований тим, що підстави для відібрання дітей відповідно до рішення суду від 13.03.2024 року на час надання висновку усунуті, безпосередня загроза життю та здоров`ю дітей відсутня, а позитивні зміни в поведінці матері мають стійкий характер.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Статтею 162 частиною першою СК України передбачено: якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.
Згідно з частиною третьою цієї ж норми суд може відмовити і відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.
Частини третя статті 170 СК України передбачає, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
Відповідно до наведеного правила для вирішення питання про повернення дитини батькам необхідно довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали. 
Із встановлених обставин та досліджених судом доказів видно, що перестали існувати причини, які були підставою для відібрання малолітніх дітей від ОСОБА_1 та винесення вище зазначеного судового рішення. Зокрема, мати дітей (позивачка) суттєво змінила спосіб життя, припинила повністю вживати алкогольні напої, пройшла відповідний курс лікування та психологічної програми. За період після винесення судового рішення про відібрання дітей ОСОБА_1 працевлаштувалась (їздила на заробітки за кордон), належно утримувала дітей, погасила заборгованість щодо сплати аліментів, систематично відвідувала дітей за місцем їх проживання та перебування під опікою. Опікун дітей за рішеннями органу опіки і піклування ОСОБА_3 , яка особисто є мамою чотирьох неповнолітніх дітей і в якої за вище зазначений період проживали та були під опікою малолітні діти ОСОБА_1 , у суді підтвердила, що діти позивачки не втратили зв`язок з мамою, мають прихильність до неї і що повернення дітей відповідатиме їх інтересам.
Отже, ОСОБА_1 довела, що змінила свою поведінку та ставлення до дітей з метою належного виконання батьківських (материнських) обов`язків щодо їх виховання та утримання.
Суд дійшов переконання, що є підстави для застосування положень, передбачених ч.1 статті 163 і частиною 3 статті 170 Сімейного кодексу України. Це переконання ґрунтується на забезпеченні якнайкращих інтересів дітей, так і на забезпеченні права матері на сім`ю (возз`єднання з дитиною на підставі кровного споріднення, право кожної особи проживати в сім`ї – статті 3,4 СК України).
При постановлення судового рішення суд застосовує положення про обов`язок забезпечення якнайкращих інтересів дітей за змістом правових висновків і позицій, зафіксованих в рішенні ЄСПЛ «Мамчур проти України», у постанові КЦС ВС від 04.08.2021 у справі № 654/4307/19 та положенням статті 3 Конвенції ООН про права дитини. 

Щодо судових витрат
Позивачка за подання позову сплатила судовий збір за одну вимогу (щодо повернення дітей). Натомість за позовну вимогу щодо припинення стягнення аліментів судовий збір позивачка не оплачувала. Ці судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави. Адже позивачка має на утриманні троє малолітніх дітей. Передача дітей матері покладає на неї додаткові обов`язки (догляд, виховання, постійний контроль за дітьми), що унеможливлює тривале відлучення матері від дітей для виконання службових трудових обов`язків. Це може призвести до зменшення доходів позивачки і відобразитись на майнову стані сім`ї в цілому. Отже, відповідно до положень статті 8 закону «Про судовий збір» позивачку слід звільнити від сплати цих судових витрат і віднести такі на рахунок держави. Інших судових витрат до стягнення чи повернення в справі не має.
Керуючись статтями 263-265, 268, 273, 430 ч.1 п.5 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти. Позов задовольнити.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , мешканці АДРЕСА_2 , її малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були відібрані згідно з рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.03.2024 (справа № 302/127/24) без позбавлення батьківських прав і які за рішеннями органу опіки і піклування Міжгірської селищної ради були передані під опіку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканці АДРЕСА_3 .
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання зазначених малолітніх дітей, які були присуджені до стягнення згідно з рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.03.2024 (справа № 302/127/24).
Рішення суду в частині повернення дітей матері ОСОБА_1 підлягає негайному виконанню.
Копію рішення надіслати для відома і виконання в Міжгірську селищну раду Закарпатської області, у Міжгірський відділ ДВС у Хустському районі Закарпатської області, ОСОБА_3 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили згідно з статтею 273 ЦПК України.
Повне рішення складено 03.04.2026.

Суддя	  	В. П. Кривка