Справа № 604/254/26
Провадження № 2/604/301/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року      селище Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого – судді       Сташківа Н.Б.,
за участю: секретаря судового засідання     Крупи А.А.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в селищі Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підволочиської селищної територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до Підволочиської селищної територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 . Однак після звернення позивачем до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа який би підтверджував право спадкодавця на вказане майно. Позивача просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2026 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
У підготовче засідання позивач не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.
Представник відповідача Підволочиської селищної ради у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої Підволочиська селищна рада не заперечує стосовно поданого позову та просить справу розглядати за відсутності представника відповідача.
Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 
Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України.
Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне.

Згідно копі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 13 листопада 2025 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Галущинці Підволочиського району Тернопільської області. Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00057513635 від 03 квітня 2026 року, Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , укладений 13 серпня 1967 року було розірвано 11 жовтня 1972 року.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого повторно 13 листопада 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05 липня 2002 року складено відповідний актовий запис №10. Місце смерті: село Галущинці, Підволочиський район, Тернопільська область. Місце державної реєстрації: Виконавчий комітет Галущинської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області.
Згідно довідки №232 ввід 20 жовтня 2025 року виданої виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, після смерті ОСОБА_2 -1933 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в управлінні спадковим майном вступив ОСОБА_1 .
Згідно копії довідки №233 від 20 жовтня 2025 року, ОСОБА_2 1933 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був власником житлового будинку в АДРЕСА_1 .
З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 січня 2026 року, вбачається, що приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Журавель С.С. постановила відмовити у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями під АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Також нотаріусом у даній постанові встановлено, що ОСОБА_1 вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2 . Інших спадкоємців за законом немає.
Згідно інформації БТІ Підволочиського району №435 від 09 грудня 2025 року, будинок, загальною площею 36,7 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , у графі «Підстава виникнення права власності» зазначено «Свідоцтво про право власності не зареєстровано».
Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №436 від 09 грудня 2025 року, виданої начальником БТІ Підволочиського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , у графі «Підстава виникнення права власності» вказано «Свідоцтво про право власності не зареєстровано». 
З технічного паспорту виданого БТІ Підволочиського району Тернопільської області та експлікації приміщень до плану будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що загальна площа приміщень будинку становить 36,7 кв.м, з них: житлова 30,0 кв.м., допоміжна 6,7 кв.м.
Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно положень п.3 ст.1268 ЦК України, падкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняв шляхом вступу в управління спадковим майном, а також звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Журавель С.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , однак у видачі такого свідоцтва, йому було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації. 
Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивач отримати не може, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна.
Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.
Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду.
Оскільки ОСОБА_2 за час свого життя не оформив правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому на даний час позивач як спадкоємець за законом позбавлений можливості підтвердити факт належності вказаного будинку спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернувся з даним позовом до суду. 
Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом. 
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 81, 89, 247, 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов  ОСОБА_1 до Підволочиської селищної територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,7 кв.м, з них: житлова площа 30,0 кв.м., допоміжна площа 6,7 кв.м.,в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Б. Сташків