Справа № 203/76/26
Провадження № 3/0203/195/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Центрального районного суду міста Дніпра Качаленко Г.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залелія Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого ВП №4 ДРУП 2 ГУНП в Дніпропетровській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,-
за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2025 року о 00:50 годині в м. Дніпро по вул. Ульянівській,10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КП «ДБКЛПД» ДОР. Згідно з висновком №3842 від 21.11.2025 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху. 
13.01.2026 ОСОБА_1 ознайомлений з матеріалами судової справи.
29.01.2026 року захисником ОСОБА_1 — адвокатом Стадницьким А.В. до суду подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування автомобілем у зазначений у протоколі час, а наявний у матеріалах справи відеозапис на компакт-диску не містить кадрів, які б фіксували безпосередній рух транспортного засобу під керуванням особи або сам процес його зупинки працівниками поліції. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові КАС ВС від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а, захисник зазначає, що керування передбачає виконання технічних дій з метою приведення засобу в рух та його переміщення в просторі, а сама по собі присутність особи в автомобілі не є доказом факту керування. Разом з тим у клопотанні наголошено на відсутності в матеріалах справи доказів законності зупинки транспортного засобу згідно зі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Захисник також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено про долучення відеозапису як доказу. Окрім того, сторона захисту зазначає про порушення процедури ознайомлення ОСОБА_1 з результатами медичного огляду, оскільки всупереч вимогам Інструкції, затвердженої Наказом № 1452/735, ОСОБА_1 не було видано під розписку примірник висновку. Відсутність підпису особи у висновку № 3842 від 21.11.2025 додатково підтверджує факт неознайомлення з результатами огляду, у зв`язку з чим, відповідно до п. 21 розділу ІІІ Інструкції, такий висновок має бути визнаний недійсним (а.с.15-17).
Особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1  у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не визнав, заперечував факт керування транспортним засобом, при цьому пояснив, що 16 листопада близько 00:50 він перебував на вулиці біля будинку № 9 по вул. Ульянівській, де він проживає. Його перебування на вулиці під час комендантської години було зумовлене сигналом повітряної тривоги, який розпочався приблизно о 23:30. Мешкаючи на 7-му поверсі, він одягнувся та вийшов з дому, щоб попрямувати до укриття. Проходячи повз свій автомобіль, він зупинився поруч, щоб запалити цигарку. Саме в цей момент до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції. Працівники поліції поцікавилися причиною його перебування на вулиці під час комендантської години. ОСОБА_1 пояснив, що проживає поруч і прямує до укриття. Зазначив, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував біля нього, проте поліцейські почали стверджувати про факт керування ним транспортним засобом. В ході спілкування з працівниками поліції він підтвердив, що автомобіль дійсно належить йому (його родині, батьку), проте наголосив, що припаркував його ще напередодні, 15 листопада близько 23:00, і відтоді ним не керував. Також він не заперечував, що вживав алкогольні напої (пиво) напередодні ввечері, вже після того, як залишив автівку на парковці. Поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте самого приладу у них не було. Вони мали намір викликати інший екіпаж для доставки пристрою, на що ОСОБА_1 заперечив, натомість висловив готовність пройти огляд у медичному закладі. У лікарні він здав аналізи (кров та сечу), проте з отриманим висновком лікаря його не ознайомили, а результати на місці не повідомили. Також зауважив, що патрульні знали про те, що він є співробітником поліції. Причини висунення вимоги про проходження огляду йому незрозумілі, однак він припускає, що це могло бути пов`язано виключно з фактом порушення ним обмежень комендантської години. Окремо він наголосив на процесуальних порушеннях, а саме те, що з протоколом про адміністративне правопорушення його не ознайомлювали, про його складання йому нічого відомо не було. Про наявність справи він дізнався самостійно з вебпорталу «Судова влада України», після чого з`явився до суду для ознайомлення з матеріалами. З огляду на те, що факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння не було, він просить суд врахувати ці обставини.
Захисник Стадницький С.А. наполягав в судовому засіданні, факт керування поліцейськими не доведено, ОСОБА_1 прямував до укриття, факт знаходження на подвір`ї поряд з автомобілем, навіть в стані сп`яніння не є підставою для притягнення до відповідальності, а запис на диску не є безперервним. Також ОСОБА_1 на місці не надали можливість пройти огляд, порушена процедура огляду, належні, допустимі докази відсутні.
Захисник Стадницький А.В. у судовому засіданні підтримав позицію, викладену у клопотанні від 29.01.2026. Крім того, він звернув увагу на те, що в переліку додатків до протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено відеозапис на диску, який фактично долучено до матеріалів справи. Водночас захисник наголосив, що ОСОБА_1 не отримував повідомлення (виклику) для ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, а матеріали справи не містять доказів такого направлення. Також зазначив, що у графі висновку КП «ДБКЛПД» ДОР «Підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду» підпис ОСОБА_1 відсутній. Огляд в лікарні також проведено з порушеннями прав ОСОБА_1 . Звернув увагу суду на те, що зазначена в протоколі третя бодікамера (при складанні протоколу), однак запис відсутній, рапорт, долучений до матеріалу не є доказом. 
Дослідив матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
Згідно з п. 2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 742797 від 22.12.2025, що є самостійним доказом у справі, рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області від 22.12.2025 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.11.2025, відповідно до якого 16.11.2025 о 01.30 год. проведено огляд ОСОБА_1 , за результатами якого останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, матеріалами відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №742797 від 22.12.2025, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у дворі житлового будинку разом із працівниками поліції. На запитання поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв останній зазначає, що алкоголь не вживав, та висловлює згоду пройти огляд на стан сп`яніння на місці (00:50). Поліцейські повідомляють про відсутність приладу «Drager» на той момент і пропонують зачекати на приїзд іншого екіпажу для його доставки. Під час очікування з під`їзду будинку вийшла жінка (називається дружиною ОСОБА_1 ), яка протягом тривалого часу неодноразово просить поліцейських вимкнути нагрудні камери. При цьому вона поводилася збуджено, намагається вирішити питання, що не мали бути зафіксовані на відеозаписі, та висловлювала пропозиції фінансового характеру (01:02). Крім того, жінка зазначила, що між ними з чоловіком виникла сварка, внаслідок якої останній пішов з дому та перегнав свій автомобіль з одного місця на інше, перебуваючи у збудженому стані внаслідок сварки. Також вона наполягала на тому, що ОСОБА_1 не потрібно проходити огляд на стан сп`яніння. Протягом цього часу особа, яка притягається до відповідальності, поводиться пасивно: жодних пояснень чи заперечень щодо причин зупинки не висловлює, а також уникає прямої відповіді на пропозиції поліцейських пройти огляд на місці. Під час повідомлення поліцейськими про складання відносно нього протоколу за відмову пройти огляд на стан сп`яніння, намагається покинути місце. Надалі на відеозаписі зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 медичного огляду безпосередньо в закладі охорони здоров`я (01:30). Зокрема, лікар пропонує продути алкотестер та здати сечу, ОСОБА_2 зазначає, що дмухати алкотест не може через астму, буде здавати сечу (01:34). Алкоголь вживав днів чотири назад, що пояснює лікарю на запитання.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінюючи докази в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковано.
Відповідно до пунктів 1, 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Практика Європейського Суду з прав людини стала в питанні підвищених вимог до особи, яка керує джерелом підвищеної небезпеки. Так, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, не вважає спроможними, розцінює як спосіб уникнути відповідальності.
Суд оцінює докази за внутрішнім переконанням.
ОСОБА_1 , як поліцейський на посаді з 2012 року, представляє суду версію, за якою його, пішохода, співробітника поліції, безпричинно на вулиці зупиняє патруль і пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, як водія. При цьому, ОСОБА_1 суду пояснює, що він обізнаний щодо процедури огляду, нормативних документів, характеристик та особливостей сертифікації приладу Драгер, тощо.
Наполягає, що він пішохід. Однак, на місці поліцейським він жодного зауваження з цього приводу не висловлює. На записі 01:03, 01:05 йде мова, що їхав по двору, перегнав машину.
На питання суду, для чого проходити огляд, якщо не керував транспортним засобом, особа, яка притягається до відповідальності пояснює-щоб не склали протокол за ст. 178 КУпАП. Натомість, на місці поліцейським та лікарю в закладі зазначає, що нічого не вживав.
О 01:01 поліцейські повідомляють, що на місце інший екіпаж Драгер привіз, 01:02 пропонують пройти огляд. Згоди від ОСОБА_1 не надійшло. В лікарні він також відмовляється від продування Драгеру, посилаючись на астму. Суду пояснює, що якщо б Драгер був відразу, то погодився.
Відтак, така суперечлива позиція, прямо свідчить, що особа намагається ситуацію представити на свою користь, викривляючи дійсність.
Суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо недопустимості доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки запис є перервним, а диск не є первинним носієм інформації, на який фіксувалося правопорушення. Суд виходить з того, що оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19. Стороною захисту не ставилось питання про спотворення чи оспорювання обставин, зафіксованих за допомогою відеозйомки, навпаки, позиція захисту саме зводилась до аналізу зафіксованої інформації, приводилася в обґрунтування позиції, тому суд вважає не слушними доводи сторони захисту щодо недопустимості в якості доказу інформації, зафіксованої на відеофайлах на носії.
Також незгода та зауваження з оформленням матеріалу поліцейськими, не спростовує фактичних обставин огляду. Норми чинного законодавства однозначно зобов`язують водія виконувати вимоги Правил дорожнього руху і така вимога не ставиться в залежність від виконання процесуальних вимог при оформлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. 
Суд зазначає, що сприймає зауваження сторони захисту, щодо відсутності в матеріалах доказів виклику особи, для ознайомлення з результатами висновку та складання протоколу, однак, вважає, що такі формальні порушення не спростовують встановлені обставини.
При застосуванні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також, що він протягом року не притягався до адміністративної відповідальності, та вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, що застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, такі іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 665 гривень 60 коп. на користь держави. 

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 10 (десяти) днів з моменту її винесення. 
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, в разі оскарження - протягом трьох місяців з дня розгляду скарги.

Суддя Г.В. Качаленко