КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2026 року м. Київ справа №320/41309/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянув у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 42098368), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві стосовно невключення довідок №0510/05-01 та №0511/05-01 від 12.02.2021 до розрахунку заробітку для обчислення ОСОБА_1 пенсії;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати призначення пенсії, з урахуванням довідок №0510/05-01 та №0511/05-01 від 12.02.2021, виданих КУ “Трудовий архів м. Маріуполя”.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пенсію йому призначено в меншому розмірі, оскільки пенсійним органом не враховані довідки про заробітну плату №0510/05-01 та 0511/05-01 від 12.02.2021.
Однак, відповідач листом відмовив у врахуванні вказаних довідок, оскільки вони не підтверджені первинними документами. 
Позивач вважає таке рішення пенсійного органу протиправним, тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року відкрите провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення на електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, підписану кваліфікованим електронним підписом головуючого судді, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 06.09.2024. 
Відтак останнім днем на подання відзиву на позовну заяву було 23.09.2024.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії за віком на підставі додаткових довідок.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку із неможливістю встановлення належності довідок про заробітну плату. 
Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у зарахуванні довідок про заробітну плату, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Правові засади призначення, перерахунку та виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно зі статтею 40 зазначеного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року, а за бажанням пенсіонера — також за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу до 30 червня 2000 року за умови підтвердження такої заробітної плати первинними документами. Аналогічні вимоги містяться у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року.
Верховний Суд України у постанові від 17.03.2015 року у справі № 21-11а15, а також Верховний Суд у постановах від 13 лютого 2018 року (справа № 358/1179/17), від 24 квітня 2018 року (справа №686/6278/17) сформулювали правовий висновок, відповідно до якого обов`язковою умовою врахування заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є її підтвердження первинними документами, іншого чинним законодавством не передбачено.
Як встановлено судом, позивачем надано архівні довідки, видані комунальною установою «Трудовий архів м. Маріуполя», які підтверджують як періоди його роботи, так і розмір заробітної плати з помісячною розшифровкою. Зазначені довідки оформлені належним чином, містять усі необхідні реквізити та засвідчені підписами уповноважених осіб і печаткою установи.
Відмова відповідача у врахуванні поданих довідок мотивована неможливістю перевірки їх достовірності у зв`язку з розташуванням первинних документів на тимчасово окупованій території. 
Суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки чинним законодавством обов`язок перевірки обґрунтованості виданих довідок покладено саме на орган, що призначає пенсію, а не на особу, яка звертається за її призначенням чи перерахунком. 
Водночас відсутність у відповідача фактичної можливості здійснити таку перевірку не може покладатися на позивача та не є підставою для обмеження його конституційного права на соціальний захист, гарантованого статтею 46 Конституції України.
З урахуванням правового режиму тимчасово окупованих територій України та встановлених законом гарантій дотримання соціальних прав громадян після їх залишення, відмова у перерахунку пенсії з формальних підстав, пов`язаних із неможливістю доступу до архівних документів, порушує принцип пропорційності та не забезпечує справедливого балансу між публічними інтересами і правами особи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а.
Суд також зазначає, що відповідачем не наведено жодних обґрунтованих доводів чи належних доказів, які б свідчили про недостовірність відомостей, зазначених у поданих позивачем довідках.
Відтак, оскаржувана відмова відповідача у врахуванні поданих позивачем довідок про заробітну плату для перерахунку пенсії підлягає оцінці з точки зору дотримання принципу пропорційності та гарантій, передбачених статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, право особи на пенсійне забезпечення, у тому числі право на перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства, становить «майно» у розумінні статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції. Втручання органу державної влади у це право допускається лише за умови його законності, переслідування легітимної мети та дотримання справедливого балансу між публічними інтересами і правами особи.
Суд установив, що позивачем подано довідки про заробітну плату, оформлені відповідно до вимог законодавства та видані уповноваженою архівною установою. Водночас відповідач відмовив у їх врахуванні виключно з підстав неможливості здійснення перевірки первинних документів у зв`язку з розташуванням архівів на тимчасово окупованій території, не навівши при цьому жодних доказів недостовірності наданих відомостей.
За таких обставин суд дійшов висновку, що негативні наслідки об`єктивної неможливості проведення перевірки, зумовленої збройною агресією та тимчасовою окупацією частини території України, не можуть покладатися на позивача та використовуватися як підстава для обмеження його права на пенсійне забезпечення. Такий підхід не відповідає вимогам пропорційності, оскільки призводить до покладення на особу надмірного та індивідуального тягаря.
Відмова у перерахунку пенсії з формальних підстав, без встановлення недостовірності поданих документів та без урахування виняткових обставин, пов`язаних із неможливістю доступу до архівних матеріалів на тимчасово окупованій території, на переконання суду порушує справедливий баланс між інтересами держави у контролі за обґрунтованістю пенсійних виплат та правом особи на ефективну реалізацію свого соціального права.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відмова відповідача у перерахунку пенсії є непропорційним втручанням у майнові права позивача, не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та порушує гарантії, передбачені статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині виплати пенсії з урахуванням довідок з дати призначення пенсії суд зазначає таке.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач у відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії вказав на відсутність правових підстав для такого перерахунку. Відтак, спору щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії з дати її призначення у цій справі, не існує, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити, як передчасної.
Аналогічний правовий висновок викладено у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021.
За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в сумі 1211,20 грн згідно з квитанцією від 10.01.2024 року № 5396-7751-9554-4738, який в силу положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві стосовно не включення довідок №0510/05-01 та №0511/05-01 від 12.02.2021 до розрахунку заробітку для обчислення ОСОБА_1 пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ: 42098368, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) з урахуванням довідок №0510/05-01 та №0511/05-01 від 12.02.2021, виданих КУ «Трудовий архів м. Маріуполя». 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ: 42098368, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 11.02.2026.

Суддя Панченко Н.Д.