Справа № 496/742/26
Провадження № 1-кп/496/476/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження № 12026164250000004 від 05.01.2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 02.01.2026 р. у вечірній час доби проходив по АДРЕСА_2 , а саме повз будику АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_4 . У цей час у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення до житла, а саме до вищевказаного домоволодіння з метою відпочинку.
Реалізуючи свій кримінально-противоправний умисел направлений на незаконне проникнення до житла ОСОБА_3 , у той же день та час, діючи умисно, через паркан у вигляді сітки «рабіца», проник на територію подвір`я, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де, шляхом подальшого зламу металопластикового вікна, порушуючи ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, а також дозволу ОСОБА_4 , яка є власником житла, незаконно проник в середину будинку.
Прокурором направлений до суду обвинувальний акт, до якого також додані:
- заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;
- матеріали досудового розслідування.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України – незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи.
Територіальна підсудність визначена вірно.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України. 
Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності.
Обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та враховує відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені статтею 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, обставину, яка пом`якшує покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу (у розмірі, передбаченому редакцією статті на час вчинення діяння).
Відповідно до ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 цього Кодексу, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 14 квітня 2016 року (справа № 5-23кс(15)16), при призначенні покарання із застосуванням статті 69-1 КК України добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується (відсутність цієї ознаки не є перешкодою для застосування спеціальних правил призначення покарання) тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.
За вказаних обставин, покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Речові докази відсутні..
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді – відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.
Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому – відсутні.
Керуючись ст. ст. 371-373, 374 КПК України ч. 1 ст. 309 КК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, а саме на проведення судової експертизи у сумі 4457,00 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя           ОСОБА_1