Справа № 182/817/26
Провадження № 2/0182/3111/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

31.03.2026 року        м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - 
ВСТАНОВИВ: 
13.02.2026 року ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 
25.09.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у подружжя народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з листопада 2025 року з причини різних поглядів на сімейне життя, протилежні характери, відсутнє взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, майновий спір відсутній. За таких обставин вона вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним і просить його розірвати. 
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.02.2026 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачеві роз`яснено його право на подання відзиву на позовну заяву (а.с.10-11). 
Згідно тексту позовної заяви, позивач просить розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.3).
26.03.2026 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.13). 
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Як встановлено судом, 25.09.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №515 (а.с.4). 
Від даного шлюбу у подружжя народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). 
Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з листопада 2025 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Подружжя втратили почуття довіри, любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям і власними інтересами, втрачено всі духовні та фізичні зв`язки. Майновий спір відсутній. На примирення подружжя не згодні. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить їх інтересам.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі – СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. 
Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін, а також на те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що його необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.
Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.
Керуючись ст.ст.56,110,112,113,115 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,247,263-265 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити. 
Шлюб, зареєстрований 25.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №515 - розірвати. 
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_4 », ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у рахунок відшкодування судового збору 1 331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна грн. 20 коп.).
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева