Справа № 420/37291/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання внести зміни до актового запису,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати висновок Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.10.2025 року про відмову ОСОБА_1 у внесені змін до актового запису про смерть двоюрідного дядька №2639 від 28 лютого 2022 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2025 року у справі №947/40048/24;
зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про смерть двоюрідного дядька №2639 від 28 лютого 2022 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), шляхом виправлення прізвища померлого з «невідоме» - на « ОСОБА_2 », доповнення ім`я, по батькові померлого - « ОСОБА_3 », виправлення віку померлого з « 50-60 років» на « ІНФОРМАЦІЯ_1 », доповнення дати народження – « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі – Відповідач) із заявою про внесення змін до актового запису щодо смерті двоюрідного дядька №2630 від 28 лютого 2022 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі ПМУМЮ (м.Одеса), виправити прізвище померлого з «невідоме» - на « ОСОБА_2 », доповнити ім`я, по-батьків померлого – « ОСОБА_3 », виправити вік померлого з « 50-60 років» на « 52 роки», доповнити дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Підставою для звернення до Відповідача із вищевказаною заявою стало рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24.06.2025 року у справі №947/40048/24, відповідно до якого позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту родинних відносин було задоволено частково, а саме встановлено факт родинних відносин, а саме, факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є двоюрідним дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Після встановлення судом факту того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є двоюрідним дядьком Позивачки, остання звернулась до Відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про його смерть. Однак, Відповідач своїм висновком від 04.10.2025 року відмовив їй у внесені змін до актового запису про смерть ОСОБА_4 . Із зазначеним висновком Позивачка не погоджується, у зв`язку із чим звернулась до суду із вказаним позовом.
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 06.11.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 17.11.2025 клопотання представника ОСОБА_1 за вхід. №ЕС/117873/25 від 07.11.2025 року про витребування доказів задоволено.
Витребувано з Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса (65080, м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 11-А, код ЄДРПОУ 42511768) наступні докази: належним чином засвідчену копії матеріалів зі спадкової справи №858/2023, відкритої після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , в частині зазначення складу та відомостей про спадкоємців.
27.11.2025 року за вхід.№ЕС/125463/25 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 28.02.2022 року Відділом зареєстровано смерть невідомого чоловіка, приблизно 50-60 років, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Державна реєстрація смерті проведена на підставі остаточного лікарського свідоцтва про смерть, тому всі відомості про померлу особу зазначені відповідно до остаточного лікарського свідоцтва про смерть.
Відповідно до абзацу 2 пункту 12 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні № 52/2 від 18.10.2000 р. при встановленні надалі відомостей про померлого, яких бракувало, зміни і доповнення до актового запису про смерть уносяться згідно із законодавством, яке регулює порядок внесення змін, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану за наявності протоколу впізнання трупа.
В Правилах внесення змін зазначений чіткий перелік підстав для внесення змін до актових записів цивільного стану, так відповідно до п. 2.16.7. на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
Позивач надала до Відділу рішення суду про встановлення факту родинних відносин, яке не є підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану, тому і отримала відмову у внесенні відповідних змін.
Відповідно до Пункт 1.14 розділу I Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України.
Рішенням Приморського районного суду по справі №947/40048/24 про встановлення факту родинних відносин, встановлено що Позивач є двоюрідною племінницею померлого ОСОБА_4 , що не входить до кола спадкоємців за законом. Крім того, Позивачем не надано документів, що підтверджували б право на спадкування за заповітом. Таким чином у Позивача відсутнє право на подачу заяви про внесення змін до актового запису про смерть.
01.12.2025 за вхід.№ЕС/126918/25 надійшла відповідь на відзив, в якій представником позивача наголошено, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2025 року, яке набрало законної сили 14.08.2025 року, беззаперечно встановлено юридично значущий факт: особа, попередньо зареєстрована як невідомий чоловік під №838 та внесена до актового запису про смерть №2630, є конкретною фізичною особою – ОСОБА_4 . Це пряме встановлення судом суттєвої неправильності в актовому записі.
Вимагати від Позивачки , на її думку, окремого судового рішення з буквальною фразою «про внесення змін» - означає порушувати принцип верховенства права, роблячи обов`язкове судове рішення формальністю.
Позиція Відповідача щодо відсутності у Позивачки права на подання заяви про внесення змін до цивільного акту є необґрунтованою та спирається на вузьке тлумачення п. 1.14 зазначених Правил.
Зазначений пункт регулює порядок здійснення процедури внесення змін щодо померлих, вказуючи, що вона проводиться за заявами спадкоємців, і має на меті запобігти втручанню неуповноважених осіб.
Однак ця норма не може слугувати підставою для відмови особі, яка документально довела свій юридичний інтерес і потенційний статус єдиної спадкоємиці.
Крім того, з матеріалів справи та наданих витягів зі спадкової справи випливає, що інші претенденти на спадщину відсутні, а Позивачка є єдиною особою, яка вчинила відповідні дії щодо її прийняття.
10.12.2025 за вхід.№ЕС/130610/25 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідачем наголошено, що Висновок про відмову у внесенні змін, який є предметом оскарження у даній справі, ґрунтується на двох ключових обставинах:
1) розбіжність даних: рішенням Приморського районного суду м. Одеси (справа №947/40048/24) чітко встановлено дату смерті ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_4 . Водночас, актовий запис про смерть №2630 від 28.02.2022 року, складеного Відділом на невідому особу, датою смерті зазначено лютий 2022 року. Ця невідповідність потребує додаткового підтвердження;
2) відсутність підтвердження правонаступництва: до Відділу не було подано жодних належних документів, які б підтверджували статус Позивача як єдиної спадкоємиці ОСОБА_4 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Позивачкою було подано до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про внесення змін до актового запису №2630 від 28 лютого 2022 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Одесі на невідому особу (чоловіка), зареєстрованого в Комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації (місцезнаходження: м. Одеса, пров. Валіховський, 4, код ЄДРПОУ 05480950) під №838, шляхом зазначення правильних анкетних даних померлого, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Одеса, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 52 років.
Разом із заявою Позивачкою було надано та Відділом зібрано були такі документи:
копія паспорту та коду ОСОБА_1 ;
копія рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2025 року у справі №947/40048/24;
копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28.02.2022 року;
копія актового запису про смерть №2630 від 28.02.2022 року;
повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00053983253 від 04.10.2025 року щодо актового запису про смерть №2630 від 28.02.2022 року;
копія протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 30.08.2022 року;
довідка, видана Відділом судово-медичної Державної спеціалізованої установи «Одеське ОБСМЕ»;
повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00053983608 від 04.10.2025 року щодо актового запису про народження двоюрідного дядька заявниці №834 від 30.05.1969 року.
04.10.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено Висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану (копія надається)., у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення заяви.
Згідно оскаржуваному Висновку, заявниця, тобто Позивачка, є двоюрідною племінницею померлого, а отже не належить до кола спадкоємців за законом, визначеного статтею 1261-1265 ЦК України, і не надала документів, які б підтверджували її право спадкування за заповітом. Таким чином, заявниця не є заінтересованою особою у розумінні вимог законодавства, а отже не має правових підстав для подання заяви про внесення змін до актового запису про смерть. Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси (справа №947/40048/24) чітко встановлено дату смерті ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_4 . Водночас, актовий запис про смерть №2630 від 28.02.2022 року, складеного Відділом на невідому особу, датою смерті зазначено лютий 2022 року
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначаються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VI (далі Закон №2398). Відповідно до положень статті 1 цього Закону він регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану та не поширюється на порядок проведення реєстрації громадянства України.
Частиною першою статті 6 Закону №2398 передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Частинами першою-третьою статті 9 цього Закону визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2398 внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Приписами частини третьої статті 22 Закону №2398 передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.
Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану (частина четверта статті 22 Закону №2398).
Частиною шостою цієї статті визначено, що після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Відповідно до пункту 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793 (далі - Привила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Пунктом 1.7 Правил встановлено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.
Пунктом 2.5 Правил встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану подаються: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.
Відповідно до пункту 2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.
Згідно із пунктом 2.7 Правил на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.
Пунктом 2.12 Правил визначено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.
Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду тощо. Згідно з пунктом 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Пунктом 1.15 Правил встановлено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. З системного аналізу вищенаведених норми Закону № 2398 та Правил можна дійти висновку, що за наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
Відповідно до пункту 12 глави 5 розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, при державній реєстрації смерті невпізнаних осіб до актового запису про смерть уносяться тільки ті відомості, які містяться у лікарському свідоцтві про смерть.
При встановленні надалі відомостей про померлого, яких бракувало, зміни і доповнення до актового запису про смерть уносяться згідно із законодавством, яке регулює порядок внесення змін, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану за наявності протоколу впізнання трупа.
У підпункті 2.15.6 пункту 2.15 розділу 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, зокрема, при впізнанні особи, смерть якої була зареєстрована як невідомої (за наявності протоколу впізнання трупа)
Згідно п.2.1. Розділу 2 Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного 2.1. стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України).
Також, у п.1.14 Розділу 1 Правил вказано, що внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України.
Зазначене свідчить про те, що наявність документів, що підтверджують факт родинних відносин або підтверджують той факт, що особа є спадкоємцем померлого, така особа може звернутися до відного органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про смерть особи.
ВИСНОВКИ СУДУ
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 24.06.2025 року у справі №947/40048/24, яке набрало законної сили 14.08.2025 року, що підтверджується відповідною відміткою в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вирішено: Встановити факт родинних відносин, а саме, факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є двоюрідним дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
У мотивувальній частині рішення встановлені наступні обставини: «…  ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , та відповідно до якого її батьком є ОСОБА_5 (а.с.34).
ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 24.02.2021 року №00029702519, відповідно до якого його матір`ю є ОСОБА_6 , батьком - ОСОБА_7 (а.с.27).
ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується копією відновленого запису акту про народження від 27 березня 1945 року №218, відповідно до якої його батьком є ОСОБА_8 , матір`ю - ОСОБА_9 (а.с.36).
В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження №82 на ім`я ОСОБА_10 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , та відповідно до якої її батьком є ОСОБА_8 , матір`ю - ОСОБА_9 (а.с.37).
22 січня 1954 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 було зареєстровано шлюб, внаслідок чого ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_12 », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 02.12.2023 року №00042562053 (а.c.38 зв).
В подальшому, 30 квітня 1968 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було укладено шлюб, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , внаслідок чого прізвище ОСОБА_14 було змінено на « ОСОБА_2 » (а.о.42 зв).
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , матір`ю якого зазначена ОСОБА_15 , батьком - ОСОБА_13 (а.с.23 зв).
З наведено вище вбачається чіткий родинний зв`язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 …
… Суд витребував нотаріальну справу за фактом смерті ОСОБА_4 , яка надійшла до суду 28.04.2025 року, та з якої вбачається, що будь-які інші особи, окрім ОСОБА_1 не зверталися до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини…».
Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Так, згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis - те, що стосується попереднього судового рішення це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі та містяться у мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили. У такій попередній справі повинні брати участь ті ж самі сторони або їх правонаступники.
Преюдиційність безпосередньо пов`язана з презумпцією істинності судового рішення, конституційною нормою про обов`язковість судового рішення (частина друга статті 129 Основного закону України), а також такими складовими верховенства права як принцип правової визначеності, легітимних очікувань, процесуальної економії, а також заборони зловживати процесуальними правами.
У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець закінчене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.
Преюдиціальність дає певний привілей стороні у справі не доказувати знову вже встановлені судом обставини (юридичні факти).
Згідно з правовим висновком, що міститься у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №753/11000/14-ц, преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Такі висновки сформульовані в пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі №917/1345/17.
За цих обставин суд відхиляє твердження відповідача, що до Відділу не було подано жодних належних документів, які б підтверджували статус Позивача як єдиної спадкоємиці ОСОБА_4 .
Крім того, суд звертає увагу, що у запереченнях від 10.12.2025 відповідач підтверджує, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси (справа №947/40048/24) чітко встановлено дату смерті ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте, зазначає, що ці обставини потребують підтвердження. Таке твердження суперечить принципу преюдиціальності, який дає певний привілей стороні у справі не доказувати знову вже встановлені судом обставини (юридичні факти).
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 968,96 грн. судових витрат, сплачених згідно квитанції №0151210014 від 03.11.2025 року.
Керуючись ст.ст.2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання внести зміни до актового запису – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати висновок Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.10.2025 року про відмову ОСОБА_1 у внесені змін до актового запису про смерть двоюрідного дядька №2639 від 28 лютого 2022 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2025 року у справі №947/40048/24.
Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про смерть двоюрідного дядька №2639 від 28 лютого 2022 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), шляхом виправлення прізвища померлого з «невідоме» - на « ОСОБА_2 », доповнення ім`я, по батькові померлого - « ОСОБА_3 », виправлення віку померлого з « 50-60 років» на « ІНФОРМАЦІЯ_1 », доповнення дати народження – « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень) грн. 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 30Б, ЄДРПОУ 37947454)
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 30Б, ЄДРПОУ 37947454)

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА