Справа № 559/243/26 
Провадження № 2-а/559/8/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року           м.Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора 2 взводу 3 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ст.лейтенанта поліції Левчук Анастасії Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора 2 взводу 3 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ст.лейтенанта поліції Левчук Анастасії Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4919099 від 08.06.2025.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що працівниками поліції було винесено стосовно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки, на думку поліцейських, 07.06.2025 в с.Тушебин по вул..Центральній він, будучи учасником ДТП, керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія та реєстраційного документу на ТЗ. Свою вину у скоєному ОСОБА_1 не визнає, оскільки у вказаний день не керував транспортним засобом, не був учасником ДТП, а тому вимоги поліцейських пред`явити вищевказані документи були безпідставними. Додатково вказує, що у вказаний день дійсно відбулася ДТП за участі автомобіля, який належить позивачу, проте він не перебував за кермом. За таких умов позивач вважає, що факт скоєння ним правопорушення відсутній, а постанову слід скасувати, закривши провадження у справі.
В порядку підготовки справи до розгляду судом було витребувано від Батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП інформацію щодо отримання, вручення копії оскаржуваної постанови позивачу.
Згідно відповіді Батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП від 29.01.2026 №805/41/30-2026, отриманої судом 30.01.2026, вбачається, що копію постанови серії ЕНА №4919099 від 08.06.2025 ОСОБА_1 було надіслано на адресу: АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 02.02.2026 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Відкрито провадження в даній адміністративній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Враховуючи особливості розгляду цієї категорії справ, які визначені ст.ст. 268-270 КАС України, встановлено відповідачу 5-денний строк з дня отримання даної ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який направити на офіційну електронну адресу суду inbox@db.rv.court.gov.ua з електронним підписом або через систему електронного суду. А також витребувано з Батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП матеріали, що стали підставою винесення постанови серії ЕНА №4919099 від 08.06.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , які необхідно надіслати суду на офіційну електронну адресу inbox@db.rv.court.gov.ua з електронним підписом чи через систему електронного суду протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвалу від 29.09.2025 відповідачем отримано 02.10.2025.
11.02.2026 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов письмовий відзив на позов, а 12.02.2026 надійшла заява (клопотання) про надання додаткового строку для подачі доказів у справі – відеозаписів з відео реєстраторів поліцейських. Клопотання обґрунтовано тим, що вказані відеозаписи передані до Млинівського райсуду Рівненської області для розгляду справ №566/966/25, №566/967/25 щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 130 КУпАП. Вказані відеозаписи витребувані відповідачем у суду, але до даного часу в його розпоряджання не надійшли. 
Ухвалою суду від 12.02.2026 продовжено відповідачу строк на подання доказів на 10 днів з дня одержання копії вказаної ухвали.
Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 КАС України, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Від представника відповідача до суду надійшов відзив, у якому позовні вимоги останній не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Представник відповідача вважає, що спірна постанова була винесена з дотриманням вимог КУпАП та ЗУ «Про національну поліцію», оскільки, виявивши, що ОСОБА_1 був учасником ДТП, керуючи належним йому автомобілем, але не мав при собі посвідчення водія та його не пред`явив, поліцейським було складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення вимог п.п.2.1а, 2.1.б ПДР. 
У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого. 
Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, відеозапис з місця події тощо, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 08.06.2025 інспектором патрульної поліції Левчук А.С. було винесено відносно ОСОБА_1 постанову ЕНА №4919099 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4919099 від 08.06.2025, ОСОБА_1 07.06.2025 в с.Тушебин по вул..Центральній, будучи учасником ДТП, керуючи транспортним засобом Фольксваген Гольф, д/н НОМЕР_1 , порушив п.п.2.1а, 2.1.б ПДР України, а саме, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на ТЗ.
Також відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.п.2.1а, 2.1.б ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).
Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Позивач, оскаржуючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, фактично заперечує лише сам факт керування автомобілем. 
Як вбачається з наданого відповідачем відеозапису з боді-камери поліцейських, останні прибули на місце події, де зафіксували ДТП. На місці події також перебував ОСОБА_1 в явному стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою в адресу поліцейських тощо. Опитавши свідків події (зокрема потерпілого, який власноруч виклав свої пояснення), поліцейські встановили, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу (керував). А тому, також встановивши, що останній не мав при собі не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на ТЗ, цілком обґрунтовано та законно склали відносно позивача постанову за ч.1 ст.126 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
З огляду на вказане, суд не приймає до уваги посилання позивача у позові про те, що він не порушував правила дорожнього руху, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, спростовуються дослідженими доказами, та вважає їх способом захисту, спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності за вчинений проступок.
Відповідно до розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Аналіз матеріалів справи та вищенаведених норм свідчить про дотримання поліцейським порядку прийняття постанови.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Приведені норми чинного законодавства України та конкретні обставини справи дають підстави обґрунтовано вважати про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому жодного доказу, який би спростував факти, викладені в постанові, в ході судового розгляду справи суду не надано, при цьому наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено, тож суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 73, 77, 132, 134, 139, 242, 244-246, 250, 286 КАС України, КУпАП, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора 2 взводу 3 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ст.лейтенанта поліції Левчук Анастасії Сергіївни про скасування постанови серії ЕНА №4919099 від 08.06.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або шляхом подачі апеляційної скарги через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 26.02.2026. 

Суддя О.М.Томілін