Справа № 295/17876/25	  	 Головуючий у 1-й інст. Біднина О. В.	
Категорія 54	  	Доповідач Шалота К.В.	

ПОСТАНОВА
Іменем України

18 лютого 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – Шалоти К. В. (суддя-доповідач),
суддів:Коломієць О. С., Талько О. Б.,
за участю секретаря судового засідання Прохорчук Д. В.,
розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін цивільну справу № 295/17876/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про захист порушених цивільних прав та інтересів, відшкодування моральної шкоди,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 грудня 2025 року, постановлену у складі судді Бідниної О. В.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви
1.У грудні 2025 року ОСОБА_1 (далі також позивачка) звернулася до Богунського районного суду міста Житомира з позовом до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради (далі також відповідач), в якому просила визнати незаконним рішення, дії чи бездіяльність відповідача та стягнути з відповідача на свою користь 100 000 грн моральної шкоди.
2.На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначала про порушення її цивільних прав при неналежному виконанні відповідачем його службових обов`язків незаконним підтвердженням повноважень представника завідомо неправдивим документом, зокрема: незаконним оформленням ЄДР юридичних осіб від 05.05.2022 при поданні відзиву на позовну заяву у справах №295/4330/22, №295/2297/22, №295/3963/22, №295/7870/22, №295/9986/22, №295/12388/22, №295/3843/22, №295/5486/22, №295/6697/22, а також вказувала на заподіяння їй моральної шкоди, за вчинені, на думку позивачки, 28 випадків незаконних рішень, дії чи бездіяльності відповідача.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
3.Богунський районний суд міста Житомира ухвалою від 23 грудня 2025 року відмовив у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів.
4.Ухвала суду мотивована тим, що позивачка звернулась до суду з вимогами, які не можуть бути самостійним предметом судового розгляду, а відтак не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК).

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
5.Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивачка подала до Житомирського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 грудня 2025 року у справі №295/17876/25, а справу направити для продовження розгляду до Богунського районного суду міста Житомира.
6.Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що:
– суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, порушив норми процесуального права, позбавивши її права на доступ до суду;
– суд першої інстанції помилково вважав, що спір між учасниками цієї справи не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та не підлягає розгляду судами взагалі. Вважає порушеними свої права внаслідок незаконних, на її думку, дій відповідача під час розгляду справ №296/7870/22, 295/4330/22, 295/2297/22, 295/3963/22, 295/9986/22, 295/12388/22, 295/3843/22, 295/5486/22, 295/6697/22, зокрема, подання незаконних документів на підтвердження повноважень представника Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради завідомо неправдивими витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, що призвело до неналежного виконання владних управлінських дій суб`єкта владних повноважень при виконанні своїх службових обов`язків незаконним підтвердженням повноважень представника. Унаслідок неправомірних дій відповідача порушено її цивільні права та завдано моральної шкоди, яка полягала у душевних переживаннях, погіршенні стану здоров`я, порушення звичайного способу життя, розмір якої оцінює у сумі 100 тис. грн.

Короткий зміст та узагальнені заперечення інших учасників справи
7.Відзив від відповідача на апеляційну скаргу станом на час апеляційного розгляду справи до апеляційного суду не надходив.
8.Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Провадження в суді апеляційної інстанції
9.Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2026 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.
10. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 23 січня 2026 року призначено справу до апеляційного розгляду з повідомленням учасників справи.

Короткі позиції сторін в суді апеляційної інстанції
11. Апелянт ОСОБА_1 у судове засідання не прибувала, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштових відправлень № R 06805920802, № R 068057477214.
12. Представник Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради Шевчук Н.А. надіслала через електронний кабінет заяву про розгляд апеляційної скарги без участі представника Департаменту.
13. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 2 статті 372 ЦПК)

Позиція апеляційного суду
14. Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
15. Відповідно до частини другої, п`ятої статті 263 ЦПК законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

16. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК).
17. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
18. Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
19. Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
20. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК).
21. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які саме приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22).
22. Завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17).
23. Таким чином, правом на звернення до суду з позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.
24. Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). 
25. Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, неналежним або недопустимим. Такі позови не підлягають судовому розгляду. У відкритті провадження за ними слід відмовляти на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК, а у разі, якщо провадження було відкрите, – закривати його на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК.
26. Приписи закону «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц; від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18; від 28 квітня 2020 року у справі № 607/15692/19).
27. Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду (див. позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц та від 20 листопада 2019 року у справі № 591/5619/17).
28. Право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету та обґрунтовану пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.
29. Зазначені правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17.
30. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).
31. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша, третя статті 13 ЦПК).
32. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК).
33. У справі, яка переглядається, установлено, що при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 зазначала, що представником Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міськради незаконно, на її думку, підтверджено його повноваження при поданні відзиву на позовну заяву у справах №295/4330/22, №295/2297/22, №295/3963/22, №295/7870/22, №295/9986/22, №295/12388/22, №295/3843/22, №295/5486/22, №295/6697/22. Унаслідок неправомірних дій відповідача порушено її цивільні права та завдано моральної шкоди, яку позивачка оцінила в 100 тис. грн та просила суд стягнути з відповідача на її користь.
34.Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що нормами законодавства не передбачено такого способу захисту як звернення із позовною заявою з вимогами про відшкодування моральної шкоди, завданої поданням доказів на підтвердження повноважень представника відповідача в інших справах. Незгода позивачки із документами, що підтверджують повноваження представника відповідача при поданні відзиву на позовну заяву повинна бути висловлена у процесуальний спосіб, тобто відповідно до норм процесуального законодавства під час розгляду судом безпосередньо тієї справи, у межах якої такі документи подані. Тоді як, відсутність спору виключає можливість звернення до суду, адже відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
35.Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до невірного тлумачення норм матеріального та процесуального права, незгоди з ухвалою місцевого суду та правових висновків суду першої інстанції не спростовують.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
36. Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
37. Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції – без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК, Житомирський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

2.Ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 грудня 2025 року у справі № 295/17876/25 ? залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:	 	К.В. Шалота	
   Судді:	 	    О.С. Коломієць 	
 	 	    О.Б. Талько