Справа № 148/3186/25 
Провадження №2-о/148/30/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області 
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Тульчинська міська рада, ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

встановив: 

В грудні 2025 адвокат Довгань О.О. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з вказаною вище заявою. Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_4 , який був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,50 га, розташованої на території колишньої Тиманівської сільської ради, призначеної для ведення особистого селянського господарства.
Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є його діти, а саме заявник та заінтересована особа по справі - ОСОБА_3 . Інші спадкоємці відсутні.
Крім того, згідно заповіту від 08.11.2021 ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповів усе своє майно синову ОСОБА_1 .
Сестра заявника. ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , строк для прийняття спадщини пропустила та намірів щодо реалізації спадкових прав не має.
В той же час, заявник постійно проживав з батьком до дня його смерті, оскільки він в останні роки життя мав поганий стан здоров`я, часто хворів, у зв`язку з чим потребував турботи з боку сина та не міг самостійно забезпечувати себе на побутовому рівні. У зв`язку з чим заявник змушений був постійно проживати з батьком та доглядати його. 
ОСОБА_1 постійно звертався до медичного закладу з приводу надання медичної допомоги батьку ОСОБА_4 .
Крім того, незадовго до смерті ОСОБА_4 подарував заявнику належний йому на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи факт постійного спільного проживання з батьком до дня його смерті, заявник вважав, що є таким, що спадщину прийняв, а тому з додатковими заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.
Однак, звернувшись у 2025 році до Тульчинської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, заявник отримав відмову з роз`ясненнями, що оскільки відсутні документи, які б підтверджували реєстрацію місця його проживання з спадкодавцем на день смерті, він вважається таким, що пропустив строк для прийняття спадщини.
Надати такі документи нотаріусу для оформлення спадкових прав заявник не в змозі, оскільки, не зважаючи на те, що дійсно фактично проживав з батьком до дня його смерті, при цьому був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_3 .
Зазначені обставини перешкоджають заявнику у реалізації права на спадкове майно після смерті батька. З метою захисту своїх прав він змушений був звернутися до суду та просить встановити факт його постійного проживання спільно з батьком ОСОБА_4 до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні 23.02.2026 представник заявника заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ній. Суду пояснив, що заявник з батьком ОСОБА_4 разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько заявника захворів та заявник його доглядав. Сестра заявника ОСОБА_3 з батьком не проживала та на спадкове майно не претендує. Просив заяву задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_3  в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, заперечень щодо задоволення заяви не має, просить заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник заінтересованої особи – Тульчинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі на підставі документів, які є у справі.
Свідок ОСОБА_5 18.03.2026 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 , є сусідом заявника та його покійного батька, добре їх знає. Заявник постійно проживав з батьками, вони вели господарство. Мама заявника померла в 2020 році та він залишився проживати з батьком, який потребував допомоги через похилий вік. ІНФОРМАЦІЯ_3 батько заявника помер та заявник здійснив його поховання.
Свідок ОСОБА_6 18.03.2026 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_5 , є сусідкою заявника та його покійного батька ОСОБА_4 . Їй відомо, що заявник проживав разом з батьками. Після смерті матері він проживав з батьком за вкзааною адресою до дня смерті останнього. Також зазначила, щосаме заявник доглядав батька, коли той хворів. 
В судове засідання 31.03.2026 заявник та його представник не з`явилися. Від представника заявника до суду надійшла заява з проханням завершити судовий розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника.
Оскільки неявка заявника та його представника не перешкоджали подальшому з`ясуванню обставин, суд завершив розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Тульчинським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 03.03.2023, судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 78 років в с. Тиманівка Тульчинського району Вінницької області (а.с. 9 зв.бік).
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26.12.1978 Тиманівською сільською радою Тульчинського району Вінницької області, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с. 9).
З копії заповіту, посвідченого старостою села Тиманівка Тульчинської ОТГ Тульчинського району Вінницької області, слідує, що 08.11.2021 ОСОБА_4 заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, своєму синові ОСОБА_1 (а.с. 10).
Встановлено судом і те, що згідно копії договору дарування будинку, посвідченого державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлин О.А. 11.02.2023, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 належний йому на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).
Як слідує із копії листа від 11.12.2025 №976/02-14 державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори, адресованого  ОСОБА_1 , ним не вчинено відповідних дій і не надано докуменів, які б свідчили про своєчасне прийняття спадщини, яка залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 та роз`яснено, що йому необхідно звернутися до суду для вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а.с. 13).
Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серіїї VІ -ВН №017394, виданого 12.11.2002, ОСОБА_4 був власником земельної ділянки площею 0,50 га, яка розташована на території Тиманівської сільської ради, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (а.с. 14).
З копії відповіді директора КНП «Тульчинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Тульчинської міської ради від 19.11.2025 №368, наданої на запит адвоката Довганя О.О. від 14.11.2025, судом встановлено, що  ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився під динамічним спостереженням лікаря загальної практики-сімейної медицини Тиманівської АЗПСМ Ткача В.І. Надання медичної допомоги останні кілька років проводилось безпосередньо за місцем їх проживання в АДРЕСА_1 . Під час відвідувань пацієнта сімейним лікарем, ОСОБА_1 проживав разом з батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 постійно звертався до лікаря ЗПСМ Тиманівської АЗПСМ щодо надання медичної допомоги батьку ОСОБА_4 (а.с. 15).
Згідно довідки від 10.04.2024 №129, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради ОСОБА_1 , на момент смерті ОСОБА_4 та його син ОСОБА_1 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 і вели спільне господарство (а.с. 15 зв.бік).
З довідки від 25.05.2020 №214, виданої старостою с. Тиманівка Тульчинської міської ради, встанволено,що ОСОБА_1 похоронив за свій власний рахунок свою матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 проживали разом з ОСОБА_7 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) за адресою: АДРЕСА_1 і вели спільне господарство, підстава: п господарська книга за № 3 (а.с. 16).
З копії спадкової справи № 310/2024, відкритої після смерті ОСОБА_4 , встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 33).
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Дані правовідносини регулюються п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, згідно якого суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки його встановлення надасть йому можливість оформити свої спадкові права за заповітом після смерті батька, які він не в змозі реалдізувати в позасудовому порядку, так як згідно наданого йому нотаріусом розяснення, ним не підтверджено спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Виходячи з аналізу законодавчих норм, які регулюють порядок встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, досліджених в судовому засіданні доказів, показів свідків, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог, оскільки в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що він постійно проживав разом із батьком ОСОБА_1 до дня смерті останнього, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Беручи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт він не в змозі, суд вважає можливим задовольнити його заяву.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:
Заяву задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судові витрати залишити за заявником.
 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене в день його проголошення, або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 07.04.2026.

Суддя Л.А. Штифурко