ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2026 Справа № 914/3411/25 
За позовною заявою: Фізичної особи-підприємця Звір Ольги Михайлівни, м.Львів
до відповідача: Львівської міської ради, м.Львів 
про визнання додаткової угоди до Договору оренди землі №Ф-2932 від 27.04.2016 укладеною.
Суддя Ділай У.І. 
Секретар Ю.І.Кохановська 

За участі представників сторін
від позивача: Р.Марченко-представник;
від відповідача: Х.Пилип`як-представник;

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2025, справу №914/3411/25 розподілено судді У.І.Ділай.
Ухвалою від 10.11.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
12.11.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою від 17.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.12.2025.
Ухвалою від 04.12.2025 судове засідання відкладено на 16.12.2025.
У судовому засіданні від 16.12.2025 оголошено перерву до 15.01.2026.
Ухвалою від 15.01.2026 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.02.2026. 
У судових засіданнях від 05.02.2026 та від 12.02.2026 оголошено перерву.
Представник позивача в судовому засіданні від 19.02.2026 підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи. 
У судовому засіданні від 19.02.2026 представник відповідача заперечив проти позову.
В процесі розгляду матеріалів справи суд
встановив:
Згідно з позовом, Звір Ольга Михайлівна є власником нежитлової будівлі літ. «Б-1» загальною площею 57,8 кв.м. по вул. Коновальця Є. будинок-/вулиця Житомирська будинок- у м. Львові, відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав від 27.12.2012 № 37029752 виданого ОКП ЛОР БТІ та ЕО на підставі договору купівлі-продажу № 3029 від 27.12.2012 посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т., так інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 444513259 від 22.09.2025.
Ухвалою Львівської міської ради № 5111 від 27.08.2015 «Про затвердження фізичній особі-підприємцю Звір О.М. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки на вул. Є.Коновальця-вул.Житомирській» затверджено позивачці технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вул. Є.Коновальця-вул.Житомирській та передано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 0,0115 га (у тому числі площею 0,0013 га в межах червоних ліній без права капітального будівництва) кадастровий номер 4610136900:04:001:0078 для обслуговування нежитлової будівлі за рахунок земель житлової та громадської забудови з функцією використання - землі комерції.
27.04.2016 між Львівською міською радою та позивачем було укладено Договір оренди землі № Ф-2932, відповідно до п. 2 якого в оренду передано земельну ділянку кадастровий номер 4610136900:04:001:0078, загальною площею 0,0115 га , у тому числі під забудовою - 0067 га, під твердим покриттям - 0,0048 га ( утому числі площею 0,0013 га в межах червоних ліній без права капітального будівництва).
Відповідно до пункту 8 договору оренди землі № Ф- 2932 від 27.04.2016, договір укладено на 10 років до 27.08.2025. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
25.03.2025 ФОП Звір О.М. до Львівської міської ради подала заяву № 3-3-20316-Ф-2403 щодо поновлення дії договору оренди земельної ділянки по вул. Є.Коновальця-вул.Житомирській на новий строк та проханням розглянути і підписати проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. До заяви долучено проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016, копія договору оренди землі, копія виписки з ЄДР про реєстрацію ФОП Звір О.М., копія паспорту та ідентифікаційного коду Звір О.М., довідка про відсутність заборгованості з плати за землю.
Листом від 03.04.2025 № 2403вих-49347 Управління земельних ресурсів Львівської міської ради повідомило позивачку, що відповідно до ухвали Львівської міської ради від 10.07.2023 № 3591 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 06.12.2022 № 2632 та затвердження інформаційних і технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада у сфері земельних відносин» для поновлення строку оренди земельної ділянки необхідно представити документи згідно з переліком.
09.04.2025 ФОП Звір О.М. повторно до Львівської міської ради подала заяву № 3-3-24073-Ф-2403 щодо поновлення дії договору оренди земельної ділянки на новий строк. До заяви долучено документи, що зазначені відповідачем в листі від 03.04.2025, а також повторно долучено проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016.
17.07.2025 листом № 4-2403-39636 Управління земельних ресурсів Львівської міської ради повідомило позивачці, що скеровує пакет документів для оформлення проекту ухвали «Про укладення з ФОП Звір О.М. на новий строк договору оренди землі на вул. Є.Коновальця-вул.Житомирській». Термін вирішення продовжено до 17.10.2025. 
Як зазначив позивач, до сьогоднішнього дня питання поновлення дії договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 4610136900:04:001:0078 є не вирішеним. Позивачка і надалі продовжує користуватись земельною ділянкою кадастровий номер 4610136900:04:001:0078 для обслуговування належної їй на праві власності нежитлової будівлі. Водночас, відповідач жодних заперечень щодо поновлення дії договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016 на новий строк на адресу ФОП Звір О.М. не повідомляв.
Позивач звернув договір оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016 укладено між Львівською міською радою, в особі директора Департаменту містобудування Коровайника С.С. та фізичною особою-підприємцем Звір О.М. під час дії Закон України «Про оренду землі» за № 161-XIV в редакції чинній до 16.01.2020.
Так, 16.01.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким статтю 33 Закон України «Про оренду землі», яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено у новій редакції. Розділ ІХ Перехідні положення Закон України «Про оренду землі» доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту:
"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені ст. 33 цього Закону та ст.126-1 Земельного кодексу України.
Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".
За міркуваннями позивача, поновлення договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016 має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень ст. 33 Закон України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення договору оренди).
Щодо покликань відповідача на план земельної ділянки, долучений ФОП Звір О.М. до заяви про поновлення договору оренди від 09.04.2025 як на доказ того, що будівля позивачки виходить за межі орендованої земельної ділянки, позивач звернув увагу, шо під час звернення до органу місцевого самоврядування позивачкою було долучено не один, а три плани земельної ділянки 4610136900:04:001:0078 , а саме: план земельної ділянки складений ПП «ЛЕОПОЛІС КЛУБ», кадастровий план земельної ділянки складений ПП «ЛЕОПОЛІС КЛУБ» та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.04.2025 № НВ-0000734092025, який також містив кадастровий план земельної ділянки. На всіх трьох планах земельної ділянки розташування будівлі позначено по різному, при цьому на двох планах земельної ділянки розташування будівлі відображено в межах земельної ділянки. Відтак, до уваги слід брати кадастровий план земельної ділянки, який є складовою частиною витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.04.2025 №НВ-0000734092025.
Крім того, позивач зазначив, що за змістом Акту комісії Львівської міської ради проводилось обстеження тимчасової споруди за адресою вул. Коновальця Є. – Житомирська. На спірній земельній ділянці, що перебуває в оренді позивача, розміщена нежитлова будівля літ. «Б-1» загальною площею 57,8 кв.м по вул.Коновальця Є. будинок-/вулиця Житомирська. Вказаний акт обстеження складений за відсутності власника будівлі О.М. Звір чи її уповноваженого представника. Про наявність даного акту позивачка дізналась лише під час розгляду цієї справи в суді, оскільки з часу його складання у 2023 році відповідач не скеровував ФОП Звір О.М. копії такого акту чи повідомлення про неналежне виконання умов Договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016
Позивач вважає, що нею було дотримано вимоги передбаченої законом процедури поновлення договору оренди на новий строк. Зокрема, не порушивши строк, передбачений законом та договором, позивач завчасно повідомила орендодавця, Львівську міську раду, про намір продовжити орендні правовідносини, долучивши до заяв про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки проект додаткової угоди, а після закінчення терміну дії договору продовжила належним чином користуватись орендованою земельною ділянкою. Натомість Львівська міська рада не здійснила жодних юридично значущих дій, спрямованих на припинення відносин, проте в межах наданих їй повноважень не прийняла рішення про поновлення договору оренди, не повідомила про наявність заперечень щодо такого поновлення договору у строки, встановлені законом.
Спір виник внаслідок неотримання від відповідача відповіді на звернення про поновлення договору оренди на новий строк. Відтак, ФОП Звір О.М. подала позов про визнання укладеною між Львівською міською радою та Фізичною особою-підприємцем ЗВІР Ольгою Михайлівною Додаткової угоди до Договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 4610136900:04:001:0078 , загальною площею 0,0115 га, у тому числі під забудовою - 0067 га, під твердим покриттям - 0,0048 га (утому числі площею 0,0013 га в межах червоних ліній без права капітального будівництва) на вул. Є.Коновальця-вул.Житомирській в м.Львові для обслуговування нежитлової будівлі, в редакції:
«Додаткова угода до Договору оренди землі N Ф-2932 від 27.04.2016 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 4610136900:04:001:0078, загальною площею 0,0115 га, у тому числі: під забудовою - 0,0067 га, під твердим покриттям - 0,0048 га (у тому числі площею 0,0013 га у межах червоних ліній без права капітального будівництва) на вул. Є.Коновальця - вул.Житомирській у м. Львові для обслуговування нежитлової будівлі.
Орендодавець - Львівська міська рада в особі , що діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ухвали міської ради № 1081 від 08.07.2021 „Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради ", з одного боку, та
Орендар - Фізична особа-підприємець ЗВІР Ольга Михайлівна, з другого боку, домовились про наступне:
1.Після закінчення строку дії Договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016, поновити Договір на такий самий строк і на таких самих умовах. 
2.Пункт 8 Договору "'Строк дії договору" викласти у наступній редакції:
"Договір укладено на 10 (десть) років до 27 серпня 2035 року. Після закінчення строку дії, Договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах (cm. 126-1 Земельного кодексу України)".
3.Дана угода складена в трьох однакових примірниках , що мають однакову юридичну силу та є невід`ємною частиною Договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016.».

Відповідач заперечив проти позову, зазначивши таке.
Пунктом 3.2. ухвали Львівської міської ради №2311від 18.12.2008 «Про затвердження Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста» визначено управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування провести оформлення договорів оренди землі терміном на 3 роки для малих архітектурних форм, визначених Перспективною схемою розміщення малих архітектурних форм як частиною Програми комплексного благоустрою території міста, розміщених на магістральних вулицях (відповідно до додатка 18 ухвали міської ради від 27.12.2007 № 1470 у редакції ухвали міської ради від 28.02.2008 № 1611), які потребують заміни на типові малі архітектурні форми протягом 2 років після затвердження типових малих архітектурних форм (згідно з додатками 7-12 до Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста).
Враховуючи додаток 11 ухвали Львівської міської ради №2311 від 18.12.2008 «Про затвердження Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста» між Львівською міською радою та ФОП Фірман Р.Б. були укладені договори оренди землі від 28.05.2009 площею 0,0048 га кадастровий №4610136900:04:001:0013 та договір оренди землі від 09.04.2009 площею 0,0030 кадастровий №4610136900:04:001:0036 за адресою м. Львів, вул. Коновальця-Житомирська для обслуговування малої архітектурної форми строком на три роки. Земельна ділянка належить до категорії земель житлової та громадської забудови.
На підставі рішення Господарського суду Львівської області від 07.06.2011 у справі №5015/2165/11 визнано за фізичною особою підприємцем Фірман Р.Б. право власності на не житлову будівлю літ. “Б-1” загальною площею 57,8 кв.м. у м. Львів, вул. Коновальця - Житомирська.
В подальшому, Звір Ольга Михайлівна набула право власності нежитлову будівлю під літ. «Б-1», що розташована за адресою: м. Львів, вул. Коновальця-Житомирська, площею 57.8 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу будівлі №3029 від 27.12.2012.
Згідно з ухвалою Львівської міської ради №5111 від 27.08.2015 «Про затвердження фізичній особі – підприємцю Звір О. М. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки на вул. Є. Коновальця – вул. Житомирській» передано ФОП Звір Ользі Михайлівні земельну ділянку площею 0,0115 га (у тому числі площею 0,0013 га межах червоних ліній без права капітального будівництва) в оренду терміном на 10 років (кадастровий номер земельної ділянки 4610136900:04:001:0078) на вул. Є. Коновальця – вул. Житомирській для обслуговування нежитлової будівлі за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання – землі комерції.
Керуючись вказаною ухвалою, укладено договір оренди землі від 27.04.2016 №Ф-2932.
19.05.2023 проведено комісійне обстеження тимчасової споруди, яка знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер 4610136900:04:001:0078, 4610136900:04:001:0013 площею 0,0115 га. За результатами обстеження складено акт №67, згідно з яким площа тимчасової споруди становить 87,64 кв.м, при цьому відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно площа нежитлової будівлі становить 57.8 кв.м.
25.03.2025 на адресу Львівської міської ради надійшла заява ФОП Звір О.М. про укладення додаткової угоди до договору оренди землі на новий строк.
03.04.2025 листом управління земельних ресурсів департаменту природніх ресурсів та будівництва Львівської міської ради роз`яснено заявнику про необхідність: надання документів передбачених ухвалою Львівської міської ради №3591 від 10.07.2023 та прийняття по даному питанню рішення Львівською міською радою.
09.04.2025 на адресу Львівської міської ради надійшла заява ФОП Звір О.М. про поновлення договору оренди земельної ділянки.
Листом управління земельних ресурсів департаменту природніх ресурсів та будівництва Львівської міської ради від 17.07.2025 повідомлено Звір О.М що пакет документів для оформлення, виготовлення, редагування та реєстрації у базі даних проекти ухвал скеровано у департамент “Секретаріат ради”. Термін вирішення продовжено до 17.10.2025.
Листом управління земельних ресурсів департаменту природніх ресурсів та будівництва Львівської міської ради від 12.11.2025 повідомлено ФОП Звір О.М., що в процесі візування проекту ухвали юридичний департамент надав зауваження та про повернення звернення. Відповідно до зауважень Юридичного департаменту Львівської міської ради - Проектом ухвали Львівської міської ради передбачено укласти з фізичною особою – підприємцем Звір Ольгою Михайлівною на новий строк – 5 років – договір оренди землі на земельну ділянку площею 0,0115 га (у тому числі площею 0,0013 га у межах червоних ліній без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень) на вул. Є. Коновальця – вул. Житомирській (кадастровий номер 4610136900:04:001:0078) для обслуговування будівлі магазину (вид цільового призначення земельної ділянки 03.07 – для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) за рахунок земель житлової та громадської забудови.
Відповідач зауважив, що 09.04.2009 та 28.05.2009 між Львівською міською радою та ФОП Фірман Р.Б. було укладено договори оренди землі площею 0,0048 га та 0,0030 га (кадастрові номери 4610136900:04:001:0036 та 4610136900:04:001:0013) строком на 3 роки, саме для обслуговування малої архітектурної форми, а не для будівництва чи реконструкції останнього.
При цьому, відповідач зазначив, що із представленого заявником плану земельної ділянки вбачається, що об`єкт нерухомого майна для обслуговування якого надається в оренду земельна ділянка з кадастровим номером 4610136900:04:001:0078, виходить за межі вказаної земельної ділянки. До того ж, будівля розташована в межах червоних ліній вулиці.
За твердженням відповідача з огляду на законодавство, починаючи з 16 липня 2020 року, при вирішенні питань, пов`язаних з продовженням (укладенням на новий строк) діючих договорів оренди землі, сторони такого договору мають визначитися з умовами, передбаченими статтею 33 Закону України «Про оренду землі» та статтею 126-1 Земельного кодексу України, тобто, щодо умови про пролонгацію, а також щодо переважного права на укладення нового договору у разі закінчення строку дії попереднього договору. При цьому, назву статті 33 Закону України "Про оренду землі" було змінено з "Поновлення договору оренди землі" на "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк", а з тексту фактично вилучено частини шосту - восьму, які використовувались як механізм реалізації права орендаря на автоматичну пролонгацію за умови відсутності заперечень орендодавця, та опис процедури поновлення.
На думку відповідача до застосування підлягає законодавство, яке регулює вказані правовідносини у новій редакції, оскільки звернення про продовження орендних відносин надійшло 25.03.2025, а договір оренди землі закінчився 27.08.2025.
Разом з тим, відповідач вважає, що за результатами цієї справи фактично, суд своїм рішенням "відтворить" волевиявлення сторін, що мало місце у минулому, однак правовий результат такого рішення настане лише в майбутньому, після набрання рішенням законної сили. Таким чином, з одного боку, визнається угода, яка, відповідно до змісту позову, мала набути чинності у 27.08.2025, а з іншого - фактична дія цієї угоди в часі залишається невизначеною до моменту набрання судовим рішенням законної сили.
За міркуваннями відповідача позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди (стара редакція Закону України “Про оренду землі”) та договору оренди землі (чинна редакція Закону України “Про оренду землі”) не відповідають нормам вищенаведеного законодавства, оскільки надання земельної ділянки комунальної власності в оренду повинно здійснюватись на підставі рішення Львівської міської ради, а зобов`язання судом до укладення договору оренди землі є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань господарського судочинства, а тому задоволенню не підлягає.
Водночас, за твердженням відповідача, дії органу місцевого самоврядування щодо розгляду звернення позивача були здійснені в межах наданих повноважень, відповідно до вимог законодавства та встановлених процедур, а сформована управлінням земельних ресурсів позиція про неможливість розгляду звернення у запитаний заявником спосіб є обґрунтованою та належним чином доведеною до відома позивача.
При прийнятті рішення суд виходив з такого.
За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначає Закон України "Про оренду землі".
16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" (а відповідні положення пункту 8 цього Закону, з урахуванням його прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону України "Про оренду землі", яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.
Розділ IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" доповнено абзацами 3 і 4 такого змісту:
"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.
Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".
Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
За змістом статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі N 903/1030/19 зазначено, що частини п`ята та шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.
За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону України "Про оренду землі", орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.
Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону України "Про оренду землі", розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.
Отже, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено загальну процедуру дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі, за якої завершення процедури поновлення договору полягало в укладенні додаткової угоди (за згодою сторін чи за судовим рішенням).
Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію статті 33 Закону про оренду землі, яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша-п`ята статті 33 Закону про оренду землі). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33) тепер регулюється статтею 126-1 ЗК.
При цьому відповідно до абзацу 4 розділу "Перехідні положення" Закону про оренду землі правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
Згідно з частиною другою статті 126-1 ЗК України, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.
Також відповідно до частини першої статті 126-1 ЗК умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.
Набрання чинності відповідними законодавчими змінами означає, що вимога про укладення додаткового договору (угоди) в порядку поновлення договору не є належною, адже стаття 126-1 ЗК передбачає для процедури поновлення інший механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі (натомість договір вважається поновленим, якщо жодна із сторін не заявила до реєстру про виключення відомостей про поновлення).
Разом з тим, умова про поновлення договору взагалі не може встановлюватися в договорі оренди землі щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, визначених частиною першою статті 126-1 ЗК України. Тобто поновлення договорів оренди земель державної та комунальної власності в процедурі, зазначеній в статті 126-1 ЗК України, за загальним правилом заборонено.
Зміст поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться в абзаці 4 розділу Перехідних положень Закону про оренду землі базується саме на положеннях статті 126-1 ЗК України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.
Натомість укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною першою статті 33 Закону про оренду землі у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 05.12.2019 № 340-IX, базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.
Тому поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться в абзаці 4 розділу "Перехідні положення" Закону про оренду землі та поняття "поновлення договору оренди", яке містилось у Законі про оренду землі у попередній редакції, є змістовно різними.
Відповідно до правовідносин щодо процедури укладення договору оренди землі на новий строк в порядку реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк шляхом судового розгляду такої вимоги не є застосовними положення абзацу 4 розділу "Перехідні положення" Закону про оренду землі. Натомість, за загальним правилом дії законів у часі, застосуванню підлягає стаття 33 Закону про оренду в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21.
За частинами першою-п`ятою статті 33 Закону про оренду землі в редакції, чинній на момент звернення з позовом у цій справі, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проєкт договору.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 ЗК України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (частина дев`ята цієї ж статті).
Як встановлено судом в цій справі позивач, починаючи з дати укладення між сторонами договору оренди (із 27.04.2016) безперервно протягом усіх наступних років до моменту виникнення спірних правовідносин, тобто до 25.03.2025, було єдиним орендарем і належно використовувало спірну земельну ділянку, належним чином виконувало обов`язки орендаря, зокрема щодо сплати орендної плати, адже між сторонами відсутні судові спори щодо стягнення орендної плати за вказаним договором.
Сторонами спору не заперечено, що після 25.03.2025 орендар продовжує користуватися спірною земельною ділянкою.
За обставинами цієї справи позивач своєчасно, до закінчення строку дії договору оренди від 27.04.2016 (до 27.08.2025), двічі (25.03.2025 та 09.04.2025), тобто не пізніше як за 90 днів до закінчення строку дії договору оренди землі, повідомила орган місцевого самоврядування щодо поновлення дії договору. До зазначених листів додавався проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди. Відповідач не заперечив про факт отримання від позивача звернень щодо поновлення дії договору.
Отже, в цій справі господарський суд встановив, що:
- ФОП Звір О.М. як користувач земельної ділянки з метою використання свого переважного права щодо поновлення договору оренди відповідно до частин 1- 5 статті 33 Закону про оренду землі звернулася до Ради із листом-повідомленням щодо поновлення договору оренди землі на умовах, визначених додатковою угодою;
-до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про продовження (поновлення) договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016;
-відомості про порушення позивачем умов договору протягом його дії в матеріалах справи відсутні;
- Рада проєкт додаткової угоди не розглянула, жодних заперечень щодо умов додаткової угоди не висловила, фактично не погодившись із тим, що об`єкт нерухомого майна для обслуговування якого надається в оренду земельна ділянка з кадастровим номером 4610136900:04:001:0078, виходить за межі вказаної земельної ділянки, а також із тим, що спірна ділянка може бути надана саме для обслуговування малої архітектурної форми, а не для будівництва чи реконструкції останнього.
У постанові від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду констатував, що стаття 33 Закону про оренду землі (як у попередній, так і у чинній редакції) встановлює алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.
У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.
Суд зауважував, що відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.
При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.
Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема, про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.
Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 ЦК України та статті 33 Закону про оренду землі орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.
Адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк.
Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.
Судовий захист в таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене частиною дев`ятою статті 33 Закону про оренду землі право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права.
При цьому слід зазначити, що вказівка на проєкт правочину щодо продовження орендних правовідносин як на додаткову угоду чи на додатковий договір не впливає на суть наявного волевиявлення орендаря на продовження орендних правовідносин.
Покликання відповідача на те, що об`єкт нерухомого майна для обслуговування якого надається в оренду земельна ділянка з кадастровим номером 4610136900:04:001:0078, виходить за межі вказаної земельної ділянки, суд відхиляє та звертає увагу, що за змістом п. 2 договору оренди землі від 27.04.2016 в оренду була передана земельна ділянка з аналогічним кадастровим номером. 
Щодо того, що спірна ділянка може бути надана саме для обслуговування малої архітектурної форми слід зазначити про рішення Господарського суду Львівської області від 07.06.2011 у справі №5015/2165/11, яке не оскаржено та набрало законної сили. 
Згідно із вказаним судовим рішенням позовну заяву подано фізичною особою –підприємцем Фірманом Романом Богдановичем, до Львівської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Департамент містобудування Львівської міської ради, про визнання права власності на не житлову будівлю літ. “Б-1” загальною площею 57,8 кв.м. у м. Львів, вул. Коновальця - Житомирська.
Під час розгляду вказаної справи представник Львівської міської ради був присутній при проголошенні рішення, за змістом якого визнано за фізичною особою –підприємцем Фірманом Романом Богдановичем право власності на нежитлову будівлю літ. “Б-1” загальною площею 57,8 кв.м. у м. Львів, вул. Коновальця - Житомирська.
У подальшому вказану будівлю придбала О.М.Звір, право власності якої не оскаржено.
Укладаючи договір оренди землі від 27.04.2016, в п. 3 сторони погодили, що на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна – нежитлова будівля.
Проте, під час розгляду звернення позивача про поновлення договору оренди орган місцевого самоврядування зайняв позицію, що спірна земельна ділянка передбачена для обслуговування малої архітектурної форми, а не для будівництва чи реконструкції останнього. 
Господарський суд звертає увагу, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушення будівельного законодавства.
Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, натомість висновки суду мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що оцінка доказів - це визначення їх об`єктивної дійсності, правдивості та достовірності. Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з огляду на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності - є усунення суперечностей між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що випливають з отримуваної доказової інформації. Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому суд у кожному випадку повинен навести мотиви, з яких він приймає одні докази та відхиляє інші.
Під час розгляду цієї справи господарський суд враховує принципи "естопель" та "заборони суперечливої поведінки".
Доктрина "естопель" бере походження з англосаксонської системи права і базується на принципах добросовісності і послідовності. За своєю природою це прояв загального принципу недопустимості зловживання правом. Сторона, яка вчиняє дії або робить заяви у спорі, що суперечать тій позиції, яку вона займала раніше, не повинна отримати перевагу від своєї непослідовної поведінки.
Доктрина римського права "venire contra factum proprium" (принцип заборони суперечливої поведінки) базується на римській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці.
Суд зауважує, що поведінка відповідача (спочатку підтвердження, що в оренду за договором передана земельна ділянка з кадастровим номером 4610136900:04:001:0078 та не оскарження судового рішення про визнання права власності на нежитлову будівлю, яка розташована на вказаній земельній ділянці; потім відповідач почав вважати, що об`єкт оренди виходить за межі первинної земельної ділянки та не погодився з розмірами й статусом об`єкту нежитлової будівлі, , яка розташована на спірній земельній ділянці) не відповідають принципу естопель і доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки). У судовій практиці принцип добросовісності охоплює естопель та заборону суперечливої поведінки (venire contra factum proprium). Естопель правовий принцип, згідно з яким сторона позбавляється права без розгляду питання по суті висувати певні заперечення або заяви, які явно розходяться з її початковим поведінкою. Принцип заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium) базується на правилі, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. Принцип «естопель», зокрема, застосовано в практиці Європейського суду з прав людини («Хохліч проти України», заява № 41707/98; «Рефаг парті зі (Партія добробуту) Туреччини та інші проти Туреччини», заяви №№ 41340/98, 41342/98, 41344/98), він підлягає застосуванню і українськими судами.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що наведені обставини вказують про необхідність застосування до позивача принципу добросовісного землекористувача. Оскільки позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, останній може вважатись таким, що набув право "правомірного очікування", натомість орендодавець знехтував своїм обов`язком добросовісно провести переговори, не пропонуючи жодних умов орендарю, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення.
Судовий збір слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з їх вини.
Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 231, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1.Позов задоволити.
2.Визнати укладеною між Львівською міською радою (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1; ідентифікаційний код 04055896) та Фізичною особою-підприємцем Звір Ольгою Михайлівною ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) Додаткову угоду до Договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 4610136900:04:001:0078 , загальною площею 0,0115 га, в тому числі під забудовою - 0067 га, під твердим покриттям - 0,0048 га (в тому числі площею 0,0013 га в межах червоних ліній без права капітального будівництва) на вул. Є.Коновальця-вул.Житомирській в м.Львові для обслуговування нежитлової будівлі, в редакції:

«Додаткова угода до Договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 4610136900:04:001:0078, загальною площею 0,0115 га, у тому числі: під забудовою - 0,0067 га, під твердим покриттям - 0,0048 га (у тому числі площею 0,0013 га у межах червоних ліній без права капітального будівництва) на вул. Є.Коновальця - вул.Житомирській у м. Львові для обслуговування нежитлової будівлі.
Орендодавець - Львівська міська рада в особі__________________________, що діє на
підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ухвали міської ради № 1081 від 08.07.21 „Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради ", з одного боку, та Орендар - Фізична особа-підприємець Звір Ольга Михайлівна, з другого боку, домовились про наступне:
1)Після закінчення строку дії Договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016 року, поновити Договір на такий самий строк і на таких самих умовах.
2)Пункт 8 Договору '"Строк дії договору" викласти у наступній редакції:
"Договір укладено на 10 (десть) років до 27 серпня 2035 року. Після закінчення строку дії, Договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах (ст. 126-1 Земельного кодексу України)".
3)Дана угода складена в трьох однакових примірниках , що мають однакову юридичну силу та є невід`ємною частиною Договору оренди землі № Ф-2932 від 27.04.2016року. »

3.Стягнути з Львівської міської ради (79006, Львівська область, місто Львів, площа Ринок, 1; ідентифікаційний код 04055896) на користь Фізичної особи-підприємця Звір Ольги Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3028,00 грн судового збору.
4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 03.03.2026 (у зв`язку із перебуванням судді У.І.Ділай на навчанні з 23.02.2026 по 27.02.2026).

Суддя Уляна ДІЛАЙ