Справа № 503/1728/25
Провадження №3/503/35/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого – судді Калашнікової Т.О.,
за участю секретаря судового засідання Поліковської О.І.,
прокурора Сосонського О.В.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , провідного спеціаліста-землевпорядника відділу з питань регулювання земельних відносин, розвитку агропромислового комплексу та охорони навколишнього середовища Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, на даний час перебуває у декретній відпустці,
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді провідного спеціаліста-землевпорядника відділу з питань регулювання земельних відносин, розвитку агропромислового комплексу та охорони навколишнього середовища Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 15 рангу та суб`єктом декларування відповідно до п.п. "в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктом згідно Примітки ст.172-6 КУпАП, несвоєчасно 10.04.2024 року, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушила вимоги ч.1 ст.45 Закону та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнала повністю та щиро розкаялась в скоєному. Крім того, зазначила, що причиною несвоєчасного подання декларації, був життєвий фактор, а саме народження дитини та самостійний догляд з нею.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку щодо доведеності вини ОСОБА_1 , наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просив призначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Пунктом 2-7 розділу XIII "Прикінцеві положення" ЗУ "Про запобігання корупції" установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Таким чином, ОСОБА_1 , являючись суб`єктом декларування відповідно до підпункту "з" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" згідно примітки до статті 172-6 КУпАП, зобов`язана була подати своєчасно, тобто до 31 березня 2024 року, декларацію за 2023 рік.
За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація за 2023 рік ОСОБА_1 подана 10 квітня 2024 року, тобто несвоєчасно та без поважних причин.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення № 846/2025 від 07 жовтня 2025 року, поданою декларацією та іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Разом з тим, суд вважає, що порушення ОСОБА_1 строку подання декларації, хоча і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але через малозначність не становить суспільної небезпеки та не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди суспільству та державі.
Відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила б судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.
Ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів.
У даному випадку ОСОБА_1 , будучи зобов`язана відповідно до вимог законодавства задекларувати свої доходи і статки, фактично не ухилилась від декларування, не бажала приховати свої доходи і майно, а проявила несумлінне ставлення до виконання вимог законодавства.
Тобто, держава фактично не понесла жодних негативних юридичних наслідків, оскільки ОСОБА_1 хоча і із запізненням, але подала декларацію за 2023 рік, не маючи наміру уникнути фінансового моніторингу.
Тому, оцінюючи в сукупності дії та незначні наслідки вчиненого, враховуючи, що тяжких наслідків від допущеного ОСОБА_1 порушення не настало, ураховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, зважаючи на особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, щиро розкаялась у вчиненому, що в розумінні ст.34 КУпАП є обставиною, яка пом`якшує її відповідальність, як на момент вчинення правопорушення, так і на даний час, доглядає за малолітньою дитиною та перебуває у декретній відпустці, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 22, 252, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю вчиненого діяння, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя Т.О.Калапшнікова