Провадження № 1-кп/643/740/26 
Справа № 643/6066/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2026  

31 березня 2026 року місто Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026226200000058, внесеному до ЄРДР від 05.02.2026, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 22.12.2025 приблизно у період часу з 16:00 до 16:30, перебуваючи у місті Харкові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, зайшов до салону краси за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись наляканим та схвильованим станом раніше незнайомої йому орендарки приміщення ОСОБА_3 , представився працівником Територіального центру комплектування та соціальної підтримки та повідомив завідомо неправдиву інформацію про нібито наявність скарг щодо діяльності салону краси і можливість перевірок державними органами.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_2 пропонував потерпілій за грошову винагороду у сумі 23000грн. вирішити вказані вигадані проблеми, посилаючись на неіснуючі повноваження. Будучи введеною в оману та сприймаючи останнього як службову особу, ОСОБА_3 22.12.2-25 о 16:57 переказала 20000грн. зі своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 за допомогою мобільного додатку «Privat24» на банківську кратку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , емітовану на ім`я ОСОБА_4 , а також о 18:26 - 3000грн. зі своєї банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 за допомогою мобільного додатку «Monobank» на банківську картку ПАТ «МТБ Банк» № НОМЕР_4 , емітовану на ім`я ОСОБА_2 , до яких останній мав доступ та можливість вільно ними розпоряджатися.
Після заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та використав їх на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 23000грн. 
Дії ОСОБА_2 як кримінальний проступок кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Разом із обвинувальним актом до суду надійшла заява ОСОБА_5 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Добросовісність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник ОСОБА_6 .
Із заяви потерпілої ОСОБА_3 вбачається згода останньої із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Також із змісту обвинувального акту вбачається клопотання прокурора розглядати вказаний обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому заїданні на підставі правил ч.1 ст. 302 КПК України.
Отже, вищевикладене свідчить про те, що замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. 
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , є щире каяття обвинуваченого та повне відшкодування завданої потерпілої особи шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Відповідно до положень ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого та враховує дані про його особу, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання. 
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Отже, призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із положень ст.ст. 50,65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступень тяжкості скоєного, його наслідки, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.
При призначені обвинуваченому покарання суд також дотримується практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008 року).
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті, за якою ОСОБА_2 притягається до кримінальної відповідальності, у виді обмеження волі, без відбування покарання, у зв`язку з чим звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши правила ст.ст. 75,76 КК України, оскільки суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства.
В матеріалах кримінального провадження на а.с.39 міститься цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 від 05.02.2026 про стягнення з відповідачів на її користь майнову шкоду в сумі 18000грн.
Між тим, із змісту обвинувального акту вбачається, що цивільний позов не заявлений, ОСОБА_2 здійснено добровільне та повне відшкодування завданої потерпілої матеріальної шкоди. 
Із заяви потерпілої ОСОБА_3 від 18.03.2026 вбачається, що останній дійсно, у повному обсязі відшкодовано вчинену матеріальну шкоду, претензій до обвинуваченого не має.
Отже, при таких обставинах, без наявності відмови від цивільного позову, заяви про залишення позову без розгляду, суд дійшов висновку, що в задоволені позову потерпілої ОСОБА_3 необхідно відмовити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.
По справі судові витрати відсутні.
Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 20.03.2026 накладено арешт на майно, вилучене 17.03.2026 під час проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та належне ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон Apple Iphone 128 GB imei1: НОМЕР_5 ; imei2: НОМЕР_6 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_7 , який суд на підставі ч.4 ст. 174 КПК України скасовує.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до правил ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, 

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання1 у виді 1 (одного) року 6 (шости) місяців обмеження волі.
Відповідно до правил ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши ОСОБА_2 відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В задоволені цивільного позову ОСОБА_3 відмовити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 20.03.2026 на майно, вилучене 17.03.2026 під час проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та належне ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон Apple Iphone 128 GB imei1: НОМЕР_5 ; imei2: НОМЕР_6 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_7 - скасувати.
Речові докази: - CD-R диск НР,52х,700 МВ, АТ КБ «ПриватБанк» на якому міститься інформація стосовно руху коштів по ПБК НОМЕР_13; CD-R диск «hp» АТ КБ «ПриватБанк», на якому міститься інформація стосовно руху коштів по ПБК НОМЕР_13; CD-R диск «hp» «ВФ Україна», на якому зберігається інформація про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг абонентського номеру НОМЕР_8 ; CD-R диск НР,52х,700 МВ, АТ КБ «ПриватБанк» на якому міститься інформація стосовно руху коштів по ПБК НОМЕР_14, що запаковані до паперових конвертів білого кольору та скріплені печатками «Для пакетів» Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області та передані на зберігання до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження; - мобільний телефон марки «Айфон» 11 PRO в корпусі зеленого кольору imei1: НОМЕР_9 ;imei2: НОМЕР_10 , мобільний телефон «Samsung» бірюзового кольору, які переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 згідно зберігальної розписки; - Apple Айпад сірого кольору, мобільний телефон ТМ переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 згідно зберігальної розписки; - Apple Айпад сірого кольору, мобільний телефон марки Apple 8 золотистого кольору, ноутбук Lenovo чорного кольору В590 МО:WВ0312201D із зарядним пристроєм, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_2 згідно зеберігальної розписки; - мобільний телефон «Samsung» чорного кольору imei: НОМЕР_11 , imei: НОМЕР_12 фіолетового кольору, ZTE чорний, ноут product HP Pavilion dv6700 model#: dv 6837er та зарядний пристрій, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 згідно зберігальної розписки; планшетний пристрій ТМ «Apple» Айпад Air, серійний НОМЕР_15, мобільний телефон ТМ Apple Iphone 13 Pro Max GB imei1: НОМЕР_5 ,imei2: НОМЕР_6 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_7 які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 згідно зберігальної розписки - вважати повернутими законним власникам.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження. 
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. 

Суддя ОСОБА_1