Справа №: 671/134/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року  Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Бабій О.М.,
з участю секретаря судового засідання Кошонько Н.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

встановив: 

АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка виникла за договором № б/н від 18.09.2012 в розмірі 30848 грн. 89 коп.
На обґрунтування своїх вимог Банк зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 18.09.2012.На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 27000 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 11/15, тип – Універсальна.
Позивач зазначає, що Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. 
Позивач вказує, що у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 14.01.2026 має заборгованість у розмірі 30848 грн. 89 коп., яка складається із: 24626 грн. 58 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 6222 грн. 31 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати.
Від представника позивача разом із позовом до суду надійшло клопотання, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у відсутності представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. 
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Судом встановлено, що 18.09.2012 відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також 29.07.2020 ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та погодився на наступні умови кредитування:
- тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75000 грн. (п. 1.2. Договору);
- тип кредитної карти картка «Універсальна» та «Універсальна GOLD»;
- строк кредитування - 12 місяців з лонгацією (п. 1.2 Договору);
- процентна ставка, відсотків річних 43,2% для картки «Універсальна», 42,0% для картки «Універсальна GOLD» (п. 1.3 Договору);
- розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, у разі прострочення з 31-го дня – 10% від заборгованості, у разі прострочення з 181-го дня – 100% від заборгованості (п. 1.4 Договору).
Відповідачу було видано такі картки:
-18.09.2012 кредитна картка номер НОМЕР_1 , строк дії - 11/15, тип – картка «Універсальна»;
-09.09.2014 кредитна картка номер НОМЕР_2 , строк дії - 09/18, тип – картка «Універсальна»;
-08.01.2019 кредитна картка номер НОМЕР_3 , строк дії - 11/22, тип – картка «Універсальна»;
-12.06.2019 кредитна картка номер НОМЕР_4 , строк дії - 04/23, тип – картка «Універсальна»;
-18.10.2024 кредитна картка номер НОМЕР_5 , строк дії - 09/27, тип – картка «Універсальна»;
-08.09.2024 кредитна картка номер НОМЕР_6 , строк дії - 04/28, тип – картка віртуальна «Універсальна», що підтверджується відповідною довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 58).
Кредитний ліміт був збільшений до 27000 грн. (а.с. 59).
Відповідач здійснював витрати кредитних коштів, що підтверджується наданою позивачем випискою за договором б/н за період з 18.09.2012 по 16.01.2026 (а.с. 60-72).
В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором б/н від 18.09.2012, укладеним між АТ «ПриватБанк» і відповідачем, в якому зазначено, що станом на 14.01.2026 заборгованість відповідача перед позивачем становить 30848 грн. 89 коп., яка складається із: 24626 грн. 58 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 6222 грн. 31 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 83-92).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено судом, відповідач здійснював витрати грошових коштів в межах кредитного ліміту і вчасно не погашав заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується наданими банком випискою за договором про рух коштів за рахунком і детальним розрахунком заборгованості за договором.
Відповідач з власної волі уклав договір позики на визначених умовах кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства АТ КБ «ПриватБанк» вправі ставити вимоги до нього про стягнення заборгованості. 
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 30848 грн. 89 коп. та 2662 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.
Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 128, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 525, 533, 536, 549, 550, 551, 610, 1046, 1048-1050, 1054 ч.1 ЦК України, суд

вирішив:
Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.09.2012в розмірі 30848 грн. 89 коп. (24626 грн. 58 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 6222 грн. 31 коп. - заборгованість за простроченими відсотками), а також 2662 грн. 40 коп. сплаченого судового збору, а всього 33511 грн. 29 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення . 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи:

Позивач:	Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; код ЄДРПОУ 14360570).	
Відповідач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер – НОМЕР_7 ).	

Повне судове рішення складено 25 лютого 2026 року.

Суддя          О.М.Бабій