ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року	справа № 380/21762/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10, м. Львів, код ЄДРПОУ 13814885), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у якій позивач просить суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 17.10.2025р. №134550035286;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що прийняти відповідне рішення, наступний період:
- з 01.08.1984р. по 02.09.1987р. - викладач по класу фортепіано та концертмейстера в Великомостівській дитячій школі мистецтв (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- з 01.09.1994р. по 13.08.2005р. - (день призначення пенсії по віку) - викладач мистецької школи в Львівській школі мистецтв №11 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення та виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій при призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області від 17.10.2025. №134550035286 позивачці відмовлено в призначенні грошової допомоги, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04.11.1993 №909 , період роботи в позашкільних навчальних закладах посади викладача, концертмейстера не передбачені. Вважає протиправним оскаржуване рішення, оскільки норми чинного законодавства в повній мірі гарантують право педагогічним працівникам позашкільних навчальних закладів як право на пенсію за вислугу років, так і право на грошову допомогу у відповідності до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 та спростовують посилання на те, що заклад повинен підпорядковуватись в обов`язковому порядку Міністерству освіти і науки України чи бути середнім закладом освіти.
Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що згідно довідки 06-11 №3 від 07.07.2025, виданої Центром творчості дітей та юнацтва Галичини заявниця працювала на посаді концертмейстера з 20.09.1988 по 01.09.1994 (звільнена з посади керівника гуртка). В даній довідці відсутня інформація про переведення з посади концертмейстера на посаду керівника гуртка музичних студій, відповідно вона потребує уточнення.
Згідно довідки №16 від 04.08.2025 р., виданої «Великомостівською дитячою школою мистецтв» Відділу освіти, культури та туризму Великомостівської міської ради Львівської області з 01.08.1984 по 02.09.1987 - працювала викладачем по класу фортепіано та концертмейстером у Великомостівській ДШМ; згідно довідок №№ 41, 42 від 12.06.2025, виданих Львівською школою мистецтв №11 Управління культури Львівської міської ради, - викладачем Львівської школи мистецтв №11 з 01.09.1994 року працює по даний час.
Відповідно до Постанови КМУ №433 від 06.05.2001 «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, зокрема музичні школи, відносяться до позашкільних навчальних закладів.
Переліком закладів, установ освіти, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою №909 від 04.11.1993, в позашкільних навчальних закладах посади викладача, концертмейстера не передбачені.
За вказаних обставин прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії згідно заяви №10215 від 09.10.2025 року, оскільки періоди роботи заявниці на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в позашкільних закладах не враховуються до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років , і, відповідно, право на виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій відсутнє.
Вказує, що за відсутності необхідного 30 років стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», права на грошову допомогу у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення заявниця немає.
Вважає, що підстав для перерахунку пенсії та виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій у позивача немає. Просить відмовити в задоволенні позову.
Відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошові допомоги, та механізм виплати цієї допомоги визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за № 1191, відповідно до якої до страхового стажу, що визначає право на виплату грошові допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форм власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно д пунктів «е»-»ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких да право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.199 за № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робот на яких дає право на пенсію за вислугу років». Основною умовою є зайнятість н: зазначених у Переліку посадах за основним місцем роботи.
Зауважує, що ані органи Пенсійного фонду, ані судові органи не мають повноважень доповнювати перелік закладів і установ освіти, а також встановлювати інші посади, ніж ті, які визначені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право ні пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909. Вказаним Переліком в позашкільних навчальних закладах посади викладача, концертмейстера не передбачені.
Вважає, що рішенням №134550035286 від 17.10.2025 правомірно відмовлено позивачу, оскільки періоди роботи на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в позашкільних закладах не враховуються до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років , і, відповідно, право на виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій відсутнє. Просить відмовити в задоволенні позову.
Представник позивача в спростування заперечень відповідачів, висловлених у відзивах на позовну заяву, подав до суду відповіді на відзиви.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 01.08.1984, позивачка працювала, зокрема:
- з 01.08.1984 по 02.09.1987 – викладач по класу фортепіано та концертмейстера у Великомостівській дитячій школі мистецтв (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- з 01.09.1994 по 13.08.2005 (день призначення пенсії по віку) – викладач мистецької школи у Львівській школі мистецтв №11 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
09.10.2025 позивачка звернулась до відповідача-1 із заявою про призначення та виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій при призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності заяву позивачки було розглянуто відповідачем-2 та рішенням від 17.10.2025 №134550035286 відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки періоди роботи заявниці на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстра в позашкільних закладах не враховуються до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і, відповідно, право на виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій.
Вважаючи протиправним такі дії відповідача, позивачка звернулась до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі – Порядок №1191).
Пунктом 2 Порядку №1191 визначено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Постанова №909).
Згідно п. 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Верховний Суд у постанові від 15.06.2022 у справі №200/854/19-а зробив висновок про те, що норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:
- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);
- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.
У постанові від 22.02.2024 у справі №260/323/20 Верховний Суд також зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічні правові висновки щодо застосування пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV викладено у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №234/13835/17, від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі №466/5637/17, від 24.04.2019 у справі №450/3061/16-а, від 15.06.2022 у справі № 200/854/19-а, від 21.03.2024 у справі №580/2737/23 та інших.
Отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії за вислугу років, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.
Згідно п. п. 6, 7 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ (далі – Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Як слідує із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 01.08.1984, позивачка працювала, зокрема:
- з 01.08.1984 по 02.09.1987 – викладач по класу фортепіано та концертмейстер у Великомостівській дитячій школі мистецтв (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- з 01.09.1994 по 13.08.2005 (день призначення пенсії по віку) – викладач мистецької школи у Львівській школі мистецтв №11 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, і лише у випадку їх відсутності встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи та архівними установами, зокрема довідками, які містять відомості про періоди роботи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача позашкільного навчального закладу, включена до переліку посад педагогічних працівників.
На підставі п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 433 від 06.05.2001 року , початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), належать до позашкільних навчальних закладів.
Відповідно до Примітки 2 даного Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №442/456/17 у правовідносинах щодо захисту пенсійних прав педагогічних працівників позашкільного навчального закладу відступила від правової позиції, сформульованої Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 у справі №419/794/15-а, і виснувала, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років; викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.
У постанові від 23.01.2020 у справі №756/9879/16-а Верховний Суд деталізував такий висновок і вказав про те, що викладач позашкільного навчального закладу за наявності стажу (позивач працювала викладачем у Дитячій школі мистецтв та має педагогічний стаж понад 30 років), крім права на отримання пенсії за вислугу років на підставі пункту е статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», має право на виплату грошової допомоги при виході на пенсію, яка передбачена пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV.
Застосовуючи наведені висновки Верховного Суду до спірних правовідносин, суд зазначає, що страховий стаж позивачки, який становить 30 років на посадах, зокрема, у Великомостівській дитячій школі мистецтв та у Львівській школі мистецтв №11 дає право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відтак, суд відхиляє твердження відповідачів, як підставу для неврахування до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду роботи позивачки на посадах викладача у позашкільних навчальних закладах, на відсутність такої посади у Переліку № 909.
З огляду на наведене вище, суд вважає протиправним рішення відповідача-2 від 17.10.2025 №134550035286 та таким, що підлягає скасуванню.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).
Пунктом 1.1. Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку 3 з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Відповідно до пункту 4.2. Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Відповідно до пункту 4.8. Порядку №22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних».
Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій. Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 Деякі питання документування управлінської діяльності.
У силу положень пункту 4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
Отже, питання призначення пенсії вирішує орган до якого документи заявника передані в електронному вигляді за принципом екстериторіальності. У цьому випадку ГУ ПФУ у Львівській області виключно здійснило прийняття і обробку документів особи, яка звернулась за призначенням пенсії, натомість оскаржене рішення приймало ГУ ПФУ в Закарпатській області.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-2 зарахувати позивачці до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи:
- з 01.08.1984 по 02.09.1987 - викладач по класу фортепіано та концертмейстера в Великомостівській дитячій школі мистецтв (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- з 01.09.1994 по 13.08.2005 (день призначення пенсії по віку) - викладач мистецької школи в Львівській школі мистецтв №11 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Також слід зобов`язати відповідача-2 нарахувати та виплатити позивачці грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У задоволенні позовних вимог до відповідача-1 відмовити.
Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову частково.
Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню з відповідача-2 на користь позивачки, оскільки саме протиправне рішення відповідача-2 стало підставою для звернення позивачки із позовом до суду..
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 17.10.2025 №134550035286.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, код ЄДРПОУ 20453063) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи:
- з 01.08.1984 по 02.09.1987 - викладач по класу фортепіано та концертмейстера в Великомостівській дитячій школі мистецтв (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);
- з 01.09.1994 по 13.08.2005 (день призначення пенсії по віку) - викладач мистецької школи в Львівській школі мистецтв №11 (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, код ЄДРПОУ 20453063) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, код ЄДРПОУ 20453063) 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн. 92 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 08.04.2026 року.

Суддя	Костецький Назар Володимирович